Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Začněte, až budete chtít.
Takže...
Představte si, že ve škole dojde k mimořádné události.
Toto je zamykací krycí okýnko značky Shelter Shutters.
Toto je všestranný skládací neprůstřelný štít značky Swift Shield.
Rádi bychom vám představili našeho robota Go1 Unitree.
Pohybuje se po čtyřech nohou inspirovaných anatomií psa.
Toto zařízení lze snadno využít během útoku aktivního střelce.
Když ho rozbalíte, máte k dispozici přibližně metr, metr a půl krytí.
Škrtidlo lze utáhnout i kolem drobných dětských rukou.
Tuto pomůcku unese klidně i žák základní školy
a usnadní s ní sobě i svým spolužákům útěk ze školy.
Když desku stolu vyklopíte, uchrání vás před jakoukoli střelou.
Stačí ji pouze převrátit.
Dříve by nás nenapadlo, že můžeme narazit na střelce v obchodě.
Vidíte na displeji zbraň?
Nebo třeba v kině.
Ano, vidím ji.
Můžete použít zábleskový granát nebo dýmovnici
nebo se za útočníkem rovnou rozeběhnout a odvést jeho pozornost.
Naše systémy naleznete ve školách, na univerzitách, na letištích
i v lodních přístavech.
Vzhledem k nárůstu počtu útoků aktivních střelců
roste také zájem o naši nabídku.
V MYŠLENKÁCH A MODLITBÁCH
aneb jak ve Spojených státech přežít útok aktivního střelce
Areál školy čelí aktivní hrozbě.
Uzamkněte se a připravte se na útěk či k obraně.
Pohotovostní systém byl aktivován.
Kontaktovali jsme tísňovou linku.
Policejní složky jsou na cestě.
Uzamkněte se a připravte se na útěk či k obraně.
Areál školy čelí aktivní hrozbě.
Uzamkněte se a připravte se na útěk či k obraně.
Pohotovostní systém byl aktivován.
Kontaktovali jsme tísňovou linku.
Policejní složky jsou na cestě.
Uzamkněte se a připravte se na útěk či k obraně.
Areál školy čelí aktivní hrozbě.
Uzamkněte se...
Nepamatuju si časy, kdy bychom ve škole nedělali tato cvičení.
... byl aktivován.
I když jsou to jen cvičení, stejně mi během nich bývá úzko.
A pak mívám problém
se chovat tak, jak se máme chovat.
Nedokážu být zticha, protože je toho na mě v tu chvíli moc.
Pokaždé mám hrozný strach.
Mezi sportovci se říká, že člověk musí trénovat, aby dobře hrál,
a o těchto cvičeních se dá říct to samé.
Pokud by k tomu někdy došlo, asi bych se schoval někde za dveře.
Jsem kus chlapa,
takže bychom se s pár dalšími kamarády
schovali za dveře a zkusili útočníky zaskočit.
Můžu po nich hodit svou lahev,
a tím odvést jejich pozornost.
Pokud u sebe nemám lahev, hodím po nich učebnici nebo šanon.
Prostě bych utekla.
Spolužáci vždycky říkají:
"Když něco zaslechneš nebo zahlédneš, utíkej."
Ale ne, ostřikovače. Kde jsou?
Kde jsou?
Co se to děje?
Co se děje?
Netuším, co se děje.
Co se děje?
- Prý zazněla střelba. - Proboha, odkud?
Netuším.
Lidé utíkají po hřišti.
Omlouváme se, ale právě jsme zaslechli asi 10 výstřelů.
Vrátíme se po reklamě.
Vážně?
Opravdu jsem se vám líbil?
Proč ses přihlásil do American Idol?
V květnu 2018 jsme ve škole měli útok aktivního střelce.
Seděl jsem tehdy ve výtvarné třídě 1.
A on vystřílel třídu 2.
Zabil 8 žáků a dva učitele.
Copak se děje, Katie?
Naše země nás (...) zklamala!
Když jsem byla v osmé třídě,
v nějaké škole došlo ke střelbě, už si nepamatuju v jaké,
ale vzpomínám si,
že jsem se celou noc pak připravovala na to, kdyby se to
přihodilo také u nás.
Hledám si o tom věci na internetu.
Prostě jdu na TikTok
a koukám se na videa.
Snažte se přemýšlet jinak.
Máte jak se dostat ke stropu?
Lze se schovat za stropními panely?
Raději bych se nechala postřelit do zápěstí nebo kotníku
než do plic, srdce či hlavy.
Dívám se, jak se s tím potýkají druzí.
Abych byl sám připraven.
Abych věděl, co dělat, kdybych byl v tu chvíli sám na záchodě.
Anebo kdybych byl venku
nebo ve třídě. Vždy připraven.
Jsem připraven na vše a nedělá mi to velkou radost.
Učí nás,
ať uvažujeme jako dospělí.
Připravujeme se na to
jako na příchod tornáda nebo hurikánu.
Proboha.
Proboha! K zemi!
Žák mateřské školy se dnes dostavil
do Faisonovy základní školy v jižní části městské čtvrti Homewood
se zbraní v aktovce.
Policie vyšetřuje případ studenta, který údajně přinesl zbraň
- ... do areálu školu. - Nejedná se v tomto týdnu o první případ.
Pomalu se už nad tím ani nepozastavuju.
- Bereš to jako součást života. - Přesně.
Nevnímám rozdíl mezi tím,
jestli se k nám blíží tornádo nebo hurikán,
nebo jestli do školy vejde aktivní střelec,
který chce zabít mě a mé kamarády. Je to pro mě to samé.
DNES VE WASHINGTONU, D.C.
Školy nejsou v bezpečí.
Ani pracoviště, ani obchody.
Co to vyvádíme? Co to vyvádíme?
Chcete uchránit děti?
Nejlepší řešení by bylo nechat policisty...
Zakázat poloautomatické zbraně, ať už si nikdo nehraje na Ramba.
Oblíbené zbraně čelí diskriminaci.
Co to vyvádíme?
Nejvíce dětí u nás umíra vinou násilných střeleckých útoků.
Ve skutečnosti více lidí padá za oběť nožům než střelným zbraním.
- Co to vyvádíme? - To chcete, abychom snad
zakázali používat nože na máslo?
Dělá vám starosti zakazování knih? Mrtvé děti ale nečtou.
Měli bychom naše děti chránit, stejně jako chráníme naše prezidenty.
Proč tu vůbec jsme?
Jsou chytřejší než my. Jsou lepší...
Přední vládní představitelé zatím nehnuli ani prstem.
Musíme něco udělat, ale něco, co opravdu zabere.
Napříč Spojenými státy lidé prochází cvičeními, jak čelit stavům nouze.
Podobná cvičení dnes probíhají na každé škole,
pracovišti a na různých dalších místech.
Více než 20 milionů dospělých osob prošlo školením proti aktivním střelcům.
Dámy a pánové, těší nás, že vás dnes dorazilo tolik.
Můžeme začít. Jmenuju se Francis Brooke.
Jsem instruktor školení ALICE.
Po 32 letech strávených u policie
jsem se v roce 2018 stal instruktorem.
Svého času jsem také učil,
takže jsem se zúčastňoval nejen drogových razií, ale také vzdělávání.
Jsem Chris Taylor, policejní major ve výslužbě z Greenville,
6 nebo 7 let jsem pracoval pro Tajnou službu Spojených států.
Jsem Chris Morris a vlastním firmu Active Shooter America.
Pracuju také pro celní správu v San Diegu.
Považuju se za veselého optimistu.
Přestože se nyní budeme bavit
o velmi nepěkném současném tématu,
chci také, abychom si to co nejvíce užili.
Cílem útočníků povětšinou bývá,
že chtějí co nejrychleji zabít co největší množství lidí.
Vážně si myslíte,
že když čelíte útoku aktivního střelce,
tak je nejlepší zalézt pod stůl a schovat se?
Tato taktika se doporučovala celých 25 let.
Co když uzamknutí školy nezabere?
Co když jste v části školy, kde není možné se zamknout?
Školní personál je na místě první.
Mnohem dřív než dorazí policie.
- Rychle, rychle! - Už se blíží.
Zatněte šlachy, nespoléhejte se na svaly.
Připraveni? Jdeme.
Hlavně bezpečně. Dobře.
Abychom zatarasili dveře,
stačí nám váha těla a jeho tření proti koberci.
Vezměte svou poraněnou paži, protáhněte ji děrou
a utáhněte.
Proboha!
Masivní krvácení, ale daří se vám dobře.
- Bolí to! - Ale už to nekrvácí.
Tohle je mé první cvičení.
Přesto se vám dařilo a teď už to bude jenom snadnější.
Musíte se dopracovat do bodu,
kdy už nebudete jenom bezbranné ptáče ve hnízdě.
Stane se z vás dravec, který to ptáče sežere.
Ale zatím jste stále jen ptáče.
A jde nám o to zabránit dravci, aby pronikl do hnízda.
Jakmile se dostanete na parkoviště,
chci, abyste začali uvažovat jako dravec,
protože naším cílem je,
abyste sami usilovali o své přežití.
Má zbraň!
Pusťte mě dovnitř!
Koukejte na mě! Koukejte na mě!
Koukejte na mě! Koukejte na mě! Koukejte na mě!
Prošla jsem celou místností.
Metodicky jsem každého postřelila a u toho na ně pořád křičela.
Tento zvuk se používá namísto střelby.
Kdykoliv ho teď uslyším, tak sebou cuknu.
Koukejte na mě!
Koukejte na mě! Koukejte na mě!
Nejvíce mě asi šokovalo,
jak opravdově umí tato cvičení působit.
Přece to není zbraň, je to jen kus plastu.
Ale když ho držíte a běžíte chodbou,
zatímco před vámi ostatní utíkají, připadá vám, že máte moc.
A to je pěkně děsivé...
a dost drsné.
Páni.
Působí to tak opravdově.
Pardon.
Celkem 30 amerických států umožňuje učitelům nosit do školy zbraně.
V Utahu může každý učitel s povolením nosit ukrytou zbraň,
aniž by o tom museli vědět rodiče nebo vedení školy.
Poprosím na moment o vaši pozornost.
Zavřete oči.
A vydejte se v myšlenkách do okamžiku
a místa,
které ve vás probouzejí
hluboký klid,
uvolnění a štěstí.
Přesně tam bychom se chtěli dostat.
Zavřete oči.
- Držte je zavřené. - Dobře.
Vidím, že se vám klepou víčka.
A z toho poznám, že jste nervózní.
Dýchejte zhluboka. Nádech nosem, výdech ústy.
Teď se zaměřte na svou zbraň.
- Dobře? - Dobře.
Pomalounku, polehounku.
Jsme na střeleckém tréninku s pravými náboji na střelnici Lee Kay.
Dnes tady ale necvičí ani vojáci, ani policisté.
Potkáte tu jen učitele
a vedení škol.
Učitelská akademie je šestitýdenní školení učitelů, kteří chtějí nosit zbraň
Pojďte sem stranou.
Kolik z vás má zkušenosti se střelbou z pistole?
Kolik z vás nemá vůbec žádnou zkušenost?
Dnes budete střílet úplně poprvé?
Dobrá, to je perfektní.
- To mě těší. - Super, Rachel!
Nemusíte se na svou zbraň ani dívat, chci po vás jenom,
abyste stiskla spoušť.
Myslete u toho ale na ono příjemné místo.
Pomalu ji zvedněte a nechte vystřelit.
Vidíte, nic to nebylo.
- Možná trochu. - Možná.
Ale za to může hlavně vaše očekávání a nic jiného.
Už od střední jsem chtěla učit
středoškolskou chemii.
Byla jsem pořádná šprtka.
Říkala jsem si, že přesně tohle
bych jednou chtěla učit.
Přemýšlejte nad hezkými věcmi a stiskněte spoušť.
Těsně před stisknutím máte takový zvláštní pocit.
Je to tak.
Zhluboka se nadechněte nosem
a vydechněte ústy.
Tak se zbavíte nervozity.
Musíte se zbavit stresu, se kterým jste sem dnes přišla.
Jsme tu jen my dva. Na ničem jiném okolo nezáleží.
V ruce držíte střelnou zbraň.
Myslete jen na to. Máto vše pod kontrolou.
Učím už 25 let.
Za poslední dva roky s učením seklo
ohromné množství učitelů.
Ti z nás, kteří se zúčastnili tohoto školení,
si řekli, že to jen tak nevzdáme.
Možná to jednou taky vzdáme, ale zatím nechceme.
- Jak se toto školení jmenuje? - Učitelská akademie.
Proč jste se rozhodli založit Učitelskou akademii?
Podporujeme to, jakým způsobem školy
provádí podobná cvičení
útoku aktivního střelce.
Přeci jen i to je učíme.
Ale pokud tato opatření selžou, tak se musí přijít s plánem B.
Jenže o tom se už v žádné učitelské brožuře nedočtou.
Chci, abyste věděli, že toto školení je častým terčem kritiky.
Kritizují nás za to,
že učíme učitele chovat se jako policisté.
Ale rád bych opět zopakoval,
že vás neškolíme, abyste nahradili policejní orgány.
Tak to opravdu není.
Je to jen pomůcka, nevybouchne vám v ruce.
Nechci vlastnit zbraň.
Nechci ji mít u sebe doma.
Musíme se vypořádat s vaší reakcí na...
Nechci každý den začínat myšlenkou na to,
co si vezmu na sebe
a kam si schovám svou zbraň.
Musíte se uvolnit.
- Držím ji správně? - Určitě.
Hlavní důvod, proč jsem se chtěla školení zúčastnit,
spočívá v tom, že chci být připravená
bránit své žactvo.
Někteří lidé říkají, že to není dobrý nápad.
Co si o tom myslíte?
Že zamknutí školy bohužel zkrátka nestačí.
Takže by se učitelé měli naučit střílet?
Učitelé by měli mít právo se bránit a právo volby.
Nikdo od vás nečeká, že budete někoho po škole pronásledovat.
V prvé řadě byste se měli držet pokynů a zamknout školu.
Chovejte se jako během cvičení.
Jednou ale může přijít okamžik, kdy tato opatření nebudou stačit.
Co s tím hodláte udělat,
si ovšem musí každý rozhodnout sám za sebe.
Pokud tento okamžik nastane, doufejme, že ne,
ale pokud ano, tak jak se zachováte?
Lehnete si na zem a budete si hrát na mrtvolu, nebo se budete bránit?
Strašně ráda bych jednou chtěla učit na základní škole.
Baví mě pracovat s dětmi.
Chci, ať mají prostor k sebevyjádření a učí se nové věci,
aby mohly jednou v životě uspět.
Střelecké útoky ve školách to ale všechno dost komplikují.
Budu muset absolvovat hodně školení, abych mohla žáky bránit.
Pokud bych učila dítě, které by během útoku došlo k úhoně,
určitě bych si to vyčítala, i kdyby to nebyla má chyba.
Pořád bych přemýšlela nad tím, jak jsem tomu mohla zabránit.
Připadala bych si dost provinile.
Julie je na druhém stupni základní školy.
Vyfoť nás!
Tak jo.
Super.
Dělej, Charlie, nebo tě porazím.
Summer je v druhém ročníku střední školy.
Před dvěma dny jsem byla u lékařky.
Ptala se mě, jak jde škola.
A jestli si v ní připadám bezpečně.
Nevěděla jsem, co na to říct.
Dost mě ta otázka rozhodila,
protože jsem chtěla říct, že ano, ale pak jsem se nad tím zamyslela.
Připadám si ve škole v bezpečí?
- Zkrátka jsem... - Nejsme v bezpečí.
- Nejsme. - Zkrátka ne.
Je smutné, že se tě na to vůbec musela ptát.
Nechápu, proč se s tím něco neudělá.
Vždyť i takový Kristopher Clay...
Měl pohnutou minulost, ale ne až tak pohnutou.
- Prý byl... - O kom to mluvíš?
- O tom školníkovi, Kristopheru Clayovi. - Aha.
Potkala jsem ho tolikrát a přitom...
Působil u nás několik let jako školník.
A pak si jednou týden před začátkem školního roku řekl:
"Chtěl bych v první školní den vystřílet celou školu,"
aby zaskočil prváky.
Nakonec se ještě předtím udal policii.
Když pak policisté prohledali jeho dům,
našli hromadu zbraní, střeliva
a plány školních budov.
Vím, že ve školách dochází k útokům,
ale nikdy jsem to nebral vážně,
dokud jsem neslyšel o našem školníkovi. Tak mi došlo, že ani my nejsme v bezpečí.
Ten chlap byl navíc součástí školního personálu,
takže by ho asi nikdo nepodezíral,
protože se čeká, že hrozba přijde zvenčí.
Jako školník měl navíc klíče ke každé místnosti,
znal plány školy a věděl, jak probíhají cvičení.
Četla jsem si pak o něm nějaké články, i když jsem se tomu vyhýbala.
Jmenoval se... Můžu říct, jak se jmenoval?
Podezřelý se 20. července dostavil na policejní stanici v Medfordu
a řekl, že má v úmyslu zabíjet
a vše si pečlivě naplánoval.
Policie během vy šetřování
našla u podezřelého doma zbraně, střelivo, vybavení
a jeho manifest, kde psal o svém plánovaném masakru.
Ve čtvrtek by byl shledán vinným z plánovaní vraždy druhého stupně,
ale soud jej označil za nesvéprávného.
Mohlo to dopadnout mnohem hůře.
Pokud by došlo k útoku, jak bych se zachovala?
Mám říct něco na úvod?
- Představte se. - Jsem Ron Havinear,
vedoucí bezpečnosti školního okrsku Medford.
Ron má na starosti zabezpečení školy v Medfordu.
Ve škole dochází k různorodým incidentům.
Většina z nich nepředstavuje velké nebezpečí.
Nedávno u nás ale málem došlo k závažnému incidentu.
Člen školního personálu
plánoval zmasakrovat studenty i zaměstnance
a svůj plán málem zrealizoval.
Měl přístup do všech budov a klíče ke všem dveřím.
Nebudu zabíhat do podrobností,
ale nápachal by strašlivé škody.
Dokonce si vyrobil vlastní zbraň.
Naší komunitou toto zjištění otřáslo a uvědomili jsme si,
že i přes zdánlivý pocit bezpečí
se něco takového mohlo stát i u nás.
Proto musíme být připraveni. Lhostejnost totiž může zabíjet.
Hromadná cvičení
útoků aktivních střelců představují simulaci podobných událostí.
Školy a komunity tato cvičení pořádají,
aby se na případné útoky připravily.
Jejich součástí bývají policisté, učitelé i někteří studenti,
kteří v nich zaujímají aktivní úlohu.
Školní okrsek Medford návázal
tento týden partnerství s různými bezpečnostními agenturami.
Na druhém stupni základní školy se cvičení útoku aktivního střelce
zúčastňují stovky lidí,
a to včetně dobrovolníku,
kteří plní úlohu rodičů a studentů.
V naší zemi došlo již ke stovkám útoků aktivního střelce.
Jenom letos se jich uskutečnilo 20.
V našem okrsku nedávno také málem k jednomu došlo.
Není otázkou jestli, ale kdy k něčemu takovému dojde
a do jaké míry.
Střelci přeskočí plot.
Čtveřice střelců se dostane do budovy tudy.
Dva se vydají touto chodbou.
Jeden půjde sem, zahne doprava
a začne tady zabíjet lidi.
Spolupracujeme s okresem, městem,
policisty i s nemocnicemi.
Další půjde o patro výš.
Vydá se do této části budovy
a bude odsud střílet na přijíždějící policisty.
Kolik chcete, aby v každé části školy zemřelo lidí?
Dejme tomu, že v každé jich zahyne pět.
Jedná se o výsledek 6 až 12 měsíců práce a příprav.
Nemáte nějaká těla?
Ráno pak vše dokončíme.
Po ukončení vojenské kariéry
jsem se dal na vzdělávání, protože jsem chtěl, aby má práce měla vyšší smysl.
Jakmile se naučíte věci vnímat určitým způsobem,
tak už se to nikdy neodnaučíte.
Dobré ráno, vespolek.
Někteří z vás se tváří nervózně.
Chápu to. Jsem Bret Champion.
Pracuju jako představitel vedení školního okrsku Medford.
Děkuju vám, že jste si na toto cvičení udělali čas.
Aby toto cvičení bylo úspěšné, musíme si vše pečlivě nacvičit.
Faktem je, že jakmile začneme o útocích aktivních střelců mluvit,
probudí to v nás hodně emocí.
Budeme si připadat nervózní,
což není jen davová psychóza,
ale také skutečnost, že tady čelíme našim největším obavám.
Jak takový útok vypadá, zní, voní a jaké vzbuzuje pocity?
To vše si vyzkoušíme.
Některým z nás z toho určitě nebude dobře
a budou si muset udělat přestávku.
Proto vám chci nyní všem sdělit,
že je v pořádku si o přestávku říct.
Nebojte se to přiznat.
Doufám, že se pak v sedm tady znovu potkáme. Bude tu hrát hudba
a budeme mít koblihy pro všechny.
Všechny vám je sním a ještě nějaké navíc.
Pokud si nejste jistí svou úlohou, podívejte se na cedule.
Stojí na nich vaše pozice.
Najděte svůj stůl. My jdeme do druhého patra.
Pokud máte dotazy, neodcházejte.
Nic se ti nestane, Laylo.
Tohle je jedinečný zážitek.
Co jsi dostal za zranění?
Prostřelili mi horní hrudní páteř.
- Kolik máme střelců? - Celkem čtyři.
Měla by ses jim ale vyhnout.
Co když se jim nevyhnu?
- Určitě se jim vyhneš. - Tak jo.
Děkuju.
Pamatuj, že je to jenom cvičení.
Jsme tady, abychom si zapamatovali, co dělat,
kdybychom se dostali do takové situace.
- Čtyři střelci. - To zvládneš.
Abych řekl pravdu, toto cvičení splní svůj účel pouze,
když budete plnit své úlohy.
Jinak to nejde.
Pokud vám řeknu, že budete sedět a křičet:
"Chci maminku," tak to taky uděláte.
Když vám řeknu, ať řvete: "Nechci umřít, pomozte mi.
"Nenechte mě umřít, proč mi nepomáháte?"
tak to taky uděláte.
Čas útoku bude 19. srpna.
Kousek odsud postřelí několik lidí.
50 z vás bude postřelených ležet na zemi.
Některé děti sehrají úlohu mrtvol,
což nebude příjemný pohled.
Zranění jsou jedna věc. Dnes toho leccos uvidíte.
Některé to znepokojí, jiní si to budou užívat.
Emma je zjevně nadšená, Lainey je stejného názoru.
Ale každý tohle vnímá jinak.
Zvuky, které uslyšíte
a které vám Kim popíše, už ve mně bohužel po letech
nevyvolávají žádnou reakci.
Ale pro vás to bude nejhorší součást cvičení.
Nikdo vás nedokáže připravit
na všechen ten křik, který kolem sebe uslyšíte.
Ani zranění, ani krev nebudou tak hrozné,
protože víte, že jsou umělé.
Ten hluk ale dost možná některým z vás
způsobí bolest hlavy.
Proto je důležité, abyste si to předem uvědomili.
Dobře.
Rodiče jsou vítání,
máme pro vás prostor, odkud můžete vše pozorovat.
Několikrát jsme zažili rodiče, které ten pohled rozplakal.
Ale nebojte se.
Všichni účastníci si to nakonec vždy užijí.
Budete o tom před tím i po tom vtipkovat.
Ale během cvičení se soustřeďte na svou úlohu.
Jedná se o cvičení střelby.
Někteří účastníci budou nalíčení tak,
aby působili, že jsou postřelení.
Všichni sehrajeme určitou úlohu,
někdo bude křičet, někdo bude někoho držet v náručí.
Má sestra už tohle absolvovala,
když jí bylo 16 nebo 17.
Řekla mi,
že některé lidi to traumatizovalo.
Podobné útoky se dnes bohužel
dějí neustále, a to až příliš často.
Věřte, nebo ne, ale pouze vy můžete zařídit, aby to nakonec dopadlo dobře.
Přijde mi to poněkud šilené,
že se v tomto věku musíme na takové věci připravovat,
protože je možnost, že by nás to mohlo také potkat.
Na sociálních sítích máte kamarády. Čtěte, co zveřejňují.
Pokud máte pocit, že někomu z nich začíná šibat, nahlašte je.
Čeká nás simulace skutečné události.
Myslím, že mi to
v konečném důsledku prospěje.
Doufám, že mě to příliš nezasáhne.
Ale nechci to zakřiknout, protože tuším, že to bude intenzivní.
Na jednu stranu to asi bude síla,
ale na druhou stranu
celkem tuším, co od toho čekat,
prototože na podobné věci trénujeme neustále.
Neustále mi ta představa dělá starosti.
Chtěl bych se ve škole učit biologii, chemii a fyziku.
Chci chodit na výtvarnou a hudební výchovu.
Nechci si po škole dělat s takovými věcmi starosti.
Radši bych šla do Sephory, vyzkoušela si nový make-up
a bavila se s kamarádkami.
Chtěla bych si připadat v bezpečí
a nedělat si neustále starosti.
Každý den s sebou v batohu nosím tašku poslední záchrany.
Uvnitř mám hned několik věcí,
které by mně a spolužákům v případě nouze měly pomoct.
Jediné, co v případě útoku zmůžu,
je ochránit sama sebe a lidi,
se kterými v tu chvíli budu.
- To je strašné. - To je.
- To jsem nevěděl. - Protože jsem ti to neřekla.
Neřekla jsem to nikomu,
protože jsem nechtěla přidělávat starosti. - Jasně.
Zkrátka pokud k tomu dojde,
nosím u sebe bezpečnostní výbavu.
Doufám ale, že k tomu nedojde
a že to s sebou tahám zbytečně.
To vážně není dobré.
Chci se ve škole cítit v bezpečí.
Protože každý den nám hrozí nebezpečí.
Záleží mi na vzdělání dětí,
ale ještě víc na jejich bezpečnosti.
Vzpomínáte si na mě?
Minule jsem se s vámi podělil o naše neprůstřelné batohy
a testoval na nich různé zbraně.
Možná ale ještě nevíte o všech ostatních skvělých využitích,
které naše batohy značky Guard Dog Security ProShield mají.
V roce 2022 schválil americký kongres miliardový rozpočet na zabezpečení škol.
Díky tomu vzniklo odvětví technologií, školení, cvičení
a bezpečnostních produktů.
Toto odvětví má v současnosti hodnotu více než 3 miliard dolarů.
- Začněte, až budete chtít. - Jen si to promyslím.
Tak jo.
Rád bych vám představil produkt Revolution Shield,
přenosný, vyklápěcí stůl navržený jako neprůstřelná bariéra.
Představuju vám zámek značky Nightlock.
Jsem Joe Taylor z firmy Nightlock a spoluvynalezl jsem ho
se svým dvojčetem.
Náš výstražný systém ASR je v podstatě tísňový alarm.
Detekuji osobu se střelnou zbraní.
A vzápětí se spustí živý přenos.
Stačí vyklopit a tady na desce vidíte, jak to vypadá, když do stolu vrazí střela.
Nemusíte si pořizovat vlastní kamerový systém.
Napojíme se na váš stávající.
Nejpopulárnější je zámek 1.
Lze jej umístit na jakékoli dveře.
Po stisknutí se v budově
spustí sirény a blikačky.
Lze s ním hýbat, tady jsou držáky,
abyste stůl mohli libovolně polohovat.
Nejvíc zákazníků jsme získali
záhy po útoku na základní škole Sandy Hook.
Po střelbě ve škole Sandy Hook jsme si uvědomili, že naše děti jsou v ohrožení,
a proto nabízíme tuto technologii.
Nyní naše zámky najdete ve 4 000 školách.
Za poslední roky se utratily statisíce dolarů
a úmrtnost dětí stejně vzrůstá.
Trh je bohužel saturován podobnými prodejci,
kteří nabízí bezpečnostní aplikace a pomůcky.
Mají je ale opravdu promyšlené?
Stačí jej sejmout ze stěny
a najednou máte k dispozici
lehký neprůstřelný štít.
Všechno to dělám kvůli své dcerce.
Naše štíty si můžete pověsit na zeď
jako dekorace.
Před čtyřmi lety toto odvětví vůbec neexistovalo.
Tehdy jsem svou firmu založil a od té doby se nám daří víc a víc.
Tento skateboard je nejen jedno z nejlepších prken na trhu,
ale také neprůstřelný štít pro děti.
Kdykoli někde dojde k útoku,
tak nám rostou zisky.
Na každé tragédii má rodina vydělává.
Tak jsem to nezamýšlel.
V době vysílání tohoto dokumentu možná budeme mít hodnotu 300 milionů.
Neprůstřelné školní batohy.
Tento produkt nyní nabízí nepřeberné množství firem.
Opravdu vaše dítě ochrání,
anebo tito prodejci pouze vydělávají na strachu rodičů?
Chraňte si oči i uši.
Nyní vystřelím na obyčejné sklo devítimilimetrovou pistolí.
Takhle by to u vás ve škole dopadlo.
Pak stačí prostrčit ruku a otevřít si.
K tomu stačí jediný výstřel.
Pokud vám prodejce tvrdí,
že vyřeší všechny vaše problémy a ochrání vaše životy,
tak byste se mu měli obloukem vyhnout,
protože vám lže.
Do našich oken jsme právě střelili šestnáckrát a já ho teď zkusím prorazit.
Firma Armoured One vyrábí 2 500 oken každý týden
a prodává je po celých Spojených státech.
Předstate si, že by v základní škole v Uvalde vyplýtval střelec sto střel
jenom na okno a nikdy se nedostal dovnitř
a vše by zachytily
naše okna a dveře,
takže by děti uvnitř stihly utéct.
A tímto vám rozhodně nenutím
své video školení ani své neprůstřelné sklo.
Je mi to úplně... odpusťte, pastore,
u prdele, jestli si je koupíte.
To vy zodpovídáte za zabezpečení vašich budov.
Potřebujete blikačky, zámky a výstražné systémy.
Musíte zkombinovat různé produkty,
abyste tak zachránily životy.
Ještě jednou.
20 nebo 22 úderů.
Počítal to někdo? 23?
Podle mě jste k nám nepřišli náhodou.
Má to svůj dobrý důvod.
Nedonutila vás k tomu vláda ani prezident.
Ani senát, kongres nebo státní guvernér.
Dospěli jste k tomu vy sami.
Ať už zastupujete firmu,
politiky, školy nebo jiné instituce,
existuje důvod, proč svou funkci zastáváte,
a nyní máte šanci zachránit životy.
Může se vám podařit se ubránit před aktivním střelcem.
NEPRŮSTŘELNÉ KRYTY VE TŘÍDÁCH
- Čau, kámo. - Moc ti to nejde.
Ale no tak.
Vážně ti to nejde.
Ještě chvilku a nikam spolu nepůjdeme.
Trvá ti to skoro půl hodinu.
- Takže nikam nejdeme? - Já bych to sundal za 12 sekund.
- Nehraj si na princeznu. - Kam vlastně půjdeme?
- Co třeba do Applebee's? - Ne,
- Zvu tě. - Já chci do Applebee's.
Koukej, padá popel.
Sakra, někde je požár.
Vyfotíme se na plakát.
Dáš mi pusu?
Tak zatím. Nebo ne, počkám na tebe.
Prachy!
Chci ti něco povyprávět.
Dnes jsme se připravovali na cvičení útoku.
Budeme mít čtyři střelce.
- Čtyři? - Čtyři.
- Ve skupině? - Ne, jednotlivě.
Každý se dostane dovnitř jiným vchodem.
Dva spodem a dva vrchem.
Páni.
A jeden z nich,
ten třetí,
vyjde po schodech až k naší třídě.
Aha.
A pak jeden z nich vystřelí na policistu
a jiného policie zastřelí.
- A jeden spáchá sebevraždu. - Sakra.
Přijde mi to fakt šílené.
Čtyři je šílené množství.
Prý existuje šance,
že během útoku
uvidím něčí mrtvolu.
A co si máš počít,
když jsi ve třídě nahoře a někdo kolem ní proběhne?
Netuším.
Mám toho plnou hlavu,
prostě jsem z toho nervózní. - Chápu.
Podle mě jsi ale připravená a dopadne to dobře.
Můžu ti říct něco o fotbale?
Ne, díky, posledních několik dní neslýchám
o ničem jiném. - Jak to?
Jsem za toto cvičení ráda.
Od útoku toho chlapa na country festivalu v Las Vegas
nedokáže myslet na nic jiného.
Pořád nad tím přemýšlím.
Určitě budu během cvičení nervózní.
A uvěřím, že se to děje doopravdy.
I když vím, že to je jen jako.
A vím, že to nakonec celé
dopadne dobře.
Toto jsou samolepící zranění.
Používají se během cvičení útoku aktivního střelce a jiných cvičení
jako nápodoba střelného poranění.
Stačí je sloupnout
a nalepit na účastníka cvičení,
který představuje oběť střelby.
Od útoku na střední škole v Columbine se zabýváme tím,
jak civilisté reagují na útoky na školách
nebo pracovištích,
a proto víme, že podobná cvičení pomáhají.
Náš produkt se jmenuje Wounds in a Box.
Tady máme nápodobu průstřelu krku.
Tady zase rozstřílené břicho.
Díky co nejrealističtějším nápodobám
pak lidé nebudou mít až takové trauma z toho,
pokud podobná zranění uvidí naživo.
S takovým poraněním penisu a varlat jste mimo ohrožení života.
Tudy nicméně vede stehenní tepna.
Už jsme prezentovali v knihovnách, školách
i na letních táborech.
Nejhorší pro mě bylo,
když na jedno z cvičení dorazila má dcera,
která tehdy poprvé měla hrát oběť.
Bylo to úplně poprvé, kdy tuto úlohu ztvárnila.
Když začala strašlivě křičet:
"Tatínku! Tatínku!"
udělalo se mi z toho zle.
Naše společnost se změnila,
a proto vyrábíme tyto produkty,
které působí hrozivě,
ale uspokojují poptávku po nápodobách dětských zranění,
na niž se do budoucna hodláme zaměřit.
Máte všichni nastražené uši?
Dnes se připravuju na cvičení útoku s předškoláky.
Dobře. A teď všichni zadržíme dech.
Super. A lehneme si na zem, dobře?
Takže...
Teď si spolu něco vyzkoušíme,
abychom byli v bezpečí, dobře?
- Ať jsme všichni v bezpečí. - Tak jo.
Připravila jsem si pro vás heslo.
- Víte, co je to heslo? - Ne.
Dobře, vysvětlím vám to.
Heslo je takové bezpečnostní slovíčko,
spojení slůvek anebo celá věta.
Když ho řeknu, a musíte dávat pozor, jestli ho řeknu.
Dobře?
Když ho řeknu,
tak se všichni schováme ve třídě na jedno místo, dobře?
Nebudu ho říkat často,
ale když ho řeknu, tak mě musíte poslechnout.
Je to pro naše bezpečí.
- Dobře? - Tak jo.
Jakmile začneme tato cvičení dělat i s malými dětmi,
tak bycho neměli používat spojení "aktivní střelec".
Mému dítěti je dva a půl roku a nechci, aby toto spojení znalo.
Nechci, aby se odpoledne vrátilo z cvičení
a řeklo mi: "Tatínku, dnes se mě někdo se zbraní pokoušel zabít."
Zaměřme se na to, co malé děti znají.
Třeba: "Děti, dnes si zahrajeme,
"že je za dveřmi třídy velký hladový dinosaurus.
"Rozhodně nechceme, aby se dostal dovnitř."
"Ne, pane Andy, to určitě nechceme."
"Co bychom měli pro to dělat, děti, co myslíte?"
"Zavřít dveře!"
"Určitě, zavřeme je. A měli bychom je i zamknout?"
"Ano, pane Andy, zamkněte je."
"Ale co když dinosaurus přijde na to, jak dveře odemknout?"
"Rychle, pane Andy, zataraste dveře knihovničkou."
"A co když dinosaurus uvidí dovnitř oknem?"
"Zatáhněte okna, pane Andy!"
"Přesně tak, zatáhneme je.
"A raději také zhasneme
"a budeme potichu, aby nás dinosaurus neviděl ani neslyšel."
"Tak jo,"
88 Tactical je cvičná střelnice v Nebrasce.
Dobře.
Najděte východ!
Je to zábava. Děti si to užívají.
Já představuju aktivního střelce.
Mám airsoftovou zbraň s laserovým zaměřovačem.
Používám ji, aby děti věděly,
jaké to je, když se po nich střílí.
Aby nevyšly ze cviku, tak na ně po několika kolech
používám ještě elektrický nůž.
Neublíží jim, ale dá jim elektrický šok,
takže to působí, že jim někdo opravdu ublížil.
Najděte východ!
Když ho mám u sebe, tak většinou utíkají o něco rychleji.
Minulý týden jsem cvičil se zásahovou jednotkou boj ve stístěných prostorách.
Příští týden možná dorazí speciální operační jednotky.
To mě na mé práci baví. Nikdy nevím, co mě čeká příště.
Pracuju s rodiči i speciálními jednotkami.
Najděte východ!
Kolik z vás mělo zvláštní pocit od žadulku
nebo jste si připadali nervózní, když jste museli něco udělat?
Této pudové reakci, kterou jste cítili po celém těle,
se říká "boj, nebo útěk".
Jedná se o reakci na hrozbu nebo strach,
při níž se vám do těla vylučují hormony,
díky nimž jste v daný okamžik silnější a rychlejší.
Jako člen zelených baretů jsem procestoval svět, bojoval proti terorismu.
Většina lidí si neuvědomuje, že většina lidí na naší planetě je taková.
Průměrný člověk je v jádru
násilný, pověrčivý a primitivní.
Lidé si myslí, že by se neměli uchylovat k násilí.
K tomu je vede přesvědčení, že jsou lepší než zbytek přírody.
Když k vám do třídy vejde chlap se zbraní,
chytnete ho tady a začne mu smýkat s rukou.
Zbraň je nutné chytit tady a tady.
Pak je třeba ji pevně držet a volat o pomoc.
Volej o pomoc. Dělej.
Vy ostatní pojďte sem.
- Pomoc. - Migueli.
Když jsem na pochybách, tak se snažím přemýšlet nad realitou.
Jak na ni chcete děti připravit, když se bojíte ji ukázat takovou, jaká je?
Dobrá práce.
Samozřejmě se snažím brát v potaz věk účastníků.
Mám přece rozum.
Musíte na to brát ohled.
Zároveň ale pokud budete situaci příliš zlehčovat,
jak zaručíte, že budou opravdu připraveni?
Pokračujte, dokud neskončí na zemi.
Dobrá práce.
Jste šikovná skupina.
Myslíte si, že nárůst masových střeleb
nějak souvisí se zbraněmi?
Rozhodně nesouvisí s množstvím dostupných zbraní.
V minulosti jsme už měli co dočinění s velkým množstvím zbraní.
Tato situace se nijak nezměnila.
Lidé se obávají poloautomatických pušek,
které jsou přitom dostupné již více než stovku let.
Zbraně nejsou na vině.
Zbraně se nezměnily, to lidé se změnili.
Problémem číslo jedna jsou rodinné struktury,
chybí nám skupinovost, nikdo nemá pocit, že žije v komunitě,
protože lidé jsou narcističtí
a myslí si, že jsou středem vesmíru
a že by měli pokaždé dostat cenu útěchu.
Všechno se točí kolem nich.
Přijde mi, že dospělým
na našich názorech nezáleží.
Každý den je to stejné.
Bojíme se
chodit do školy,
protože nechceme, aby nás postřelili nebo abychom přišli o přátele.
Spoustě Američanů
ale záleží více na jejich právech
a možnosti vlastnit zbraň,
takže je nezajímá, že někdo pak vystřílí školu.
Je to nesmírně smutné,
protože jim víc záleží na sobě
než na amerických žácích.
A to i když se jedná o hlavní příčinu dětské úmrtnosti u nás, což je šílené.
Nemuselo by to tak ale být.
Jsme v tomhle globální výjimka.
Někde jsem o tom četla.
- Jen jsem nad tím pokrčila rameny. - Super.
V tomhle bodě mě to už ani nepřekvapuje.
Tušila jsem, že to tak musí být.
Takže...
EDGE je videoherní simulace,
který vznikla na zakázku Ministerstva vnitřní bezpečnosti Spojených států.
Hráči se v ní staví do různých rolí během virtuální střelby ve škole.
Kliďte se mi z cesty!
Okamžitě se uzamkněte. Okamžitě se uzamkněte.
Vaše tělo si nemůže prožít to, co vaše mysl nikdy nezažila.
Mluvíme o přípravě na útok, ale slova:
"Tělo si nemůže prožít to, co mysl nikdy nezažila,"
podtrhují naši nepřipravenost.
Až k útoku dojde, zachováte se jinak,
než byste čekali.
Ve videoherním průmyslu
se jim říká hry s otevřeným světem.
Neznámější z nich je asi série Grand Theft Auto.
Hra je pro více hráčů a může v ní dojít k různým scénářům.
Nejsem tu od toho, abych vám říkala, jak se máte chovat.
Chci pouze, abyste si vyzkoušeli,
jaké by to bylo čelit takové události,
abyste si ověřili, jak budete reagovat,
a poučili se ze svých chyb.
Existují sportovní hry, komerční hry, střílečky...
Náš produkt se od nich neliší.
Napřed jsme vytvářeli simulace pro armádu.
Ale pak jsme se zaměřili na školy,
protože začalo vycházet najevo,
že i učitelé potřebují v tomto ohledu pomoct.
Pamatujte, že jakmile k něčemu dojde, chci, ať se chováte jako reálném životě.
Jdeme na to.
Tak jo. Jak je, Martinezi?
Jak je, kámo?
Půjdu se projít.
Kde mají kávu?
- Pojďme ji najít. - Dobře.
- Slyšíš mě? - Ano, co chceš?
- Chci si promluvit. - Prosím.
Viděl jsem tě s Johnnym.
To teda neviděl.
Ale viděl. Nebo teda přímo já ne.
Billy vás viděl a řekl mi to.
Kliď se mi z očí.
Nestojíš mi za to a nikdy jsi nestál.
Měla bych chodit radši s ním.
Aha? Možná bys neměla chodit radši s nikým.
Co prosím?
Počkat, cože?
Hej!
Má zbraň.
Ten kluk má zbraň.
Slyšíte ten hluk?
Hej, má zbraň?
Kam si myslíš, že jdeš?
Ale ne!
Nejde zavolat policii.
Kam utíkáš? Bojíš se mě?
Pomozte mi někdo!
Neustále probíhá debata o tom, že jsou videohry imerzivní.
Do jaké míry tato imerze
ale ovlivňuje jejich hráče?
Když se na to podíváte z druhé strany,
díky imerzi máte také příležitost
umožnit lidem si zažít něco, co by asi normálně nezažili.
Kolika různými způsoby mohl dopadnout scénář
milenecké hádky dvou žáků na chodbě?
Čekali jste, že jeden z nich vytáhne zbraň?
- Ne, - Dobře.
Jaká byla vaše první reakce?
Pojďme si tuto situaci znovu společně přehrát.
Neměla jsem u sebe zbraň, taser ani pepřák. Co si mám počít?
Pojďme to probrat.
Teď víme, jak to dopadlo. Jak byste tomu zabránili?
Navázala bych s těmi dětmi kontakt.
Normálně bych je asi znala.
Kdybych viděla, že se hádají,
postavila bych se mezi ně
a pokusila se je zastavit.
I když mám pisklavý hlas, stačí mi se chovat neústupně,
vše vykomunikovat a děti toho většinou nechají.
To mi nedělá problém, takhle to dělám ve škole denně.
Takhle tu situaci lze deeskalovat.
Tohle řešení podle mě funguje.
Pokud na mě ale dítě vytáhne zbraň jako v té hře,
tak má slova nic nezmohou.
- Jaké máte jiné možnosti? - Netuším.
- Máte u sebe nůž? - Ne.
- Máte obušek? - Ne.
- Páčidlo? - Ne.
Takže vám zbývá pouze...
- Má slova. - Vaše schopnost komunikovat.
Jaký máte k tomu dítěti vztah?
Nemám ráda zbraně.
Tohle je ta nejhorší možnost.
Zažila jsem situace, kdy řešením bylo:
"Co kdyby učitelé byli ozbrojení?"
Jednou jsem s tím experimentovali
a osoba v roli učitele vystřelila na podezřelého.
Vypadalo to, že minula,
ale zpětně jsme to celé v nahrávce dohledali.
Střela proletěla oknem přes dvorek
skrze další okno a zasáhla žáka uvnitř.
Tehdy jsem si říkala,
že s tímhle nápadem si už raději pohrávat nebudeme.
Sakra. Tyhle nesnáším.
Vážně je nemám ráda.
Pardon, strašně se mi rozbušilo srdce.
Určitě to zvládnete.
Zvládnete to. Zvládnete to.
Zvládáte to. Zvládnete to.
Na chvilku si to od vás vezmu zpátky.
Ne. Nikdo nebrečel.
Šestitýdenní Učitelské akademie se zúčastnilo přes 40 učitelů.
Dnes se učitelé pouští
do realistické střelecké simulace.
Naši herci ztvárňují žáky a pachatele.
Člověk snadno zapomene, že je to jen jako.
Můžeme spolupracovat?
Ano, ale nehrajte si na Charlieho andílky.
- Žádní Charlieho andílci. - Žádní Charlieho andílci.
- Někdo vystřelil. - Všem jednotkám, na místě se střílí.
Byla slyšet střelba.
Nedržte se za ruce.
Nehrajte si na Charlieho andílky.
Pamatujte, že musíte prověřit rozsáhlý prostor.
Rozhlédněte se.
Pořádně se rozhlédněte.
Hej, ty! Ani se nehni!
- Jsou tamhle. - Palte, palte.
Miřte. Pořádně zamiřte.
To byla velmi intenzivní simulace.
Když jsem vyšla ven, měla jsem srdeční tep 133.
Tamhle!
K zemi!
Několikrát za sebou jsem si v hlavě přehrávala,
jak vyběhnout zpoza rohu a zastřelit útočníka.
Řekli nám, že nemáme nad ničím přemýšlet.
Že máme myslet jen na tady a teď,
kde se nacházíme a co musíme udělat.
Museli jsme se zhluboka nadechnout a vydechnout.
A pak nás tam poslali.
Pomozte nám! Míří do knihovny!
Stát! K zemi!
Zaměřte se na poslední místo...
Správně. Teď se rozhlédněte kolem.
Kdo je tam?
Jdeme.
Zůstaňte tady.
Tamhle. Co to bylo?
Zády k sobě. Pojďme na to.
Vyzkoušeli jsme si
ten zatím nejsnazší scénář,
který jsme ten den absolvovali.
Mám tendenci si věci příliš rozmýšlet.
Ale stačí mě umístit do zamknuté místnosti
a vím, že dokud neuslyším z druhé strany dveří klíč správce,
tak vím, že když se někdo pokusí dostat dovnitř, tak chce
ublížit mým žákům.
Stačilo.
Co na to říkáte?
Přišlo mi...
Čekala bych, že budu při střelbě nervóznější.
Nedělá mi problém někoho zastřelit,
pokud vím, že tak zachráním své žáky.
Správně. To je dobrý přístup.
Bude z vás dobrá ochranitelka.
Školní okrsek Medford dnes pořádal komplexní cvičení.
... Útok aktivního...
... útok aktivního střelce...
... cvičení útoku aktivního střelce.
... Největší cvičení všech dob.
Některým účastníkům bylo sotva 12 let...
Tváří v tvář s herci aktivních střelců.
Cvičení se plánovalo celé měsíce
CVIČENÍ ÚTOKU AKTIVNÍHO STŘELCE
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Proboha!
Věřte, nebo ne, zpočátku se nám tato směs nedařila umíchat.
Stačí pořádně zamíchat.
Podívejte, jak krásně rudne.
Ráno jsem vstal a jako první věc mě napadlo,
že lidé ze školy v Uvalde
by dali cokoli za to, aby se mohli podobného cvičení zúčastnit
rok, půl roku nebo třeba jen týden před tragédií,
která je postihla.
Dali by za tu příležitost cokoliv.
Proto bych rád nyní vzdal hold
všem tragédiím, kvůli kterým jsme se tu dnes sešli.
Spoustu věcí neovlivníme,
ale můžeme ovlivnit naši přípravu
na podobně tragickou událost.
Nechť oběti těchto tragédií zůstanou v našich myšlenkách a modlitbách.
My tuto příležitost určitě využijeme.
... záchody.
Všem bych vám chtěl za dnešek poděkovat.
Dobře.
- Zkouška. - Zkouška, zkouška.
Zkouška.
Jste připraveni?
Jak jsme si to nacvičovali, křičte nahlas: Chci maminku!
Chci tatínka!
Dovolávejte se svých bratrů a sester.
Proč mi nepomáháte? Pomozte mi!
Nechci umřít!
Neusnadňujte to zdravotníkům.
- Znáte své trasy? - Známe.
Je čas.
- Asi to nejde poznat, ale usmíváme se. - Trochu to jde poznat. Máte otevřeno.
Jdeme na to.
Pomoc! Prosím!
Prosím, pomozte mi! Prosím!
Dobrý den, kde došlo k útoku?
Zdravím, tady Chip. Zrovna se dívám na softballové hřiště.
Někdo po něm proběhl, zazněly dva výbuchy.
a někdo se zbraní postřelil několik dětí.
Postřelení leží po celém hřišti.
BOJUJTE VYHRAJTE
Prosím, pomozte mi.
Nechci umřít!
Kontaktovali jsme tísňovou linku.
Policejní složky jsou na cestě.
Prosíme učitele, aby kvůli aktivní hrozbě
uzamknuli své třídy.
Pohotovostní systém byl aktivován.
Kontaktovali jsme tísňovou linku.
Policejní složky jsou na cestě.
Dáme hlavy dohromady.
Takže...
Můžeme si najít prázdnou třídu.
Netuším, co se zrovna děje na chodbě.
Vidím, že o podlaží níže
je několik raněných.
Na našem druhém podlaží se ale zatím nic nestalo.
Musíme se ale zamyslet, jak budeme postupovat,
protože se k nám blíží požár
a nechceme se nadýchat kouře.
Musíme odsud zmizet.
Utečeme, dobře?
Musíme držet spolu.
Pamatujete si cestu?
- Jo. - Super. Poběžíme doleva.
Kontaktovali jsme tísňovou linku.
Policejní složky jsou na cestě.
Vykouknu zpoza dveří.
... aby kvůli aktivní hrozbě zamknuli své třídy.
Rychle zpátky.
Požár se ale šíří, takže tu nesmíme dál zůstat.
Musíme odsud utéct.
Snažte se běžet cik cak.
Jste připravení?
Utíkejte! Tudy! Rychle.
Za mnou. Tudy.
Pokud narazíte na policii, dejte ruce vzhůru.
Aktivní střelec zůstal uvnitř.
Nechápu, proč by někdo
chtěl vystřílet školu.
Ve většině případů
si prostě jen chtějí připadat
slavní a že nějakým způsobem ovlivnili ostatní,
i když velmi negativním.
Kéž bychom je mohli
obejmout, zazpívat si s nimi
a přesvědčit je, že na nich
někomu záleží...
Ale to není jen tak.
Vyučuju celkem 200 dětí.
Není to snadné.
Všichni jsme unavení.
Vyučování se táhne dlouho.
Občas na ně vyjedu já, občas ony vyjedou na mě.
Věřím, že občas někteří žáci
opouští třídu s tím,
že je nezajímám.
A to je blbé.
Jenže jsem jenom člověk.
Každý den chodím do práce a snažím se přežít.
Přála bych si, abych dokázala s žáky navazovat lepší vztahy,
ale zkrátka dělám, co můžu,
a dělám pro ně vše, co je v mých silách.
Dnes v 9:02 ráno
jsme obdrželi tísňové volání
z druhého stupně základní školy v Oakdale.
Záhy poté
jsme z místa obdrželi další telefonáty a textové zprávy
o přítomnosti aktivního střelce.
Postavte se! Podezřelý je zadržen!
Ruce vzhůru! Ať na ně vidíme!
Dvoje dveře, Rhymere.
Postřelili tě do zad, Jayi?
Čau, šéfe.
Co to má na obličeji, doktore?
Postřelili ho?
Několik lidí dnes zemřelo
a rádi bychom pozůstalé a všechny ostatní požádali,
aby nám dali čas vše pořádně vyšetřit
a následně vykomunikovat.
Co se dnes odehrálo,
je tragické a nepředstavitelné.
Naši komunitu to hluboce zasáhlo.
Ale naše komunita je silná
a společně to zvládneme a překonáme.
Zvládneš to.
Zavoláme tvým rodičům.
Zhluboka se nadechni.
Pořádně dýchej.
Brzy bude po všem.
Nech oči zavřené
a zaměř se na správné dýchání.
Hluboký nádech a výdech.
Brzy zavoláme tvým rodičům.
Dýchej zhluboka.
Hluboký nádech a výdech.
Nádech a výdech.
Brali jste to cvičení opravdu vážně.
Dobrá práce, veliteli.
Dobrá práce. Páni.
- Poučné. - To jo.
Čeká nás další konference.
SKUTEČNÁ TISKOVÁ KONFERENCE
Díky, veliteli.
Během předchozí tiskové konference
jsem předstíral, že tady došlo ke skutečné události...
Tato událost ale byla skutečná.
Jednalo se o cvičení tragédie ve školním okrsku Medford,
během něhož jsme všichni plnili své úlohy.
Když tady teď ale před vámi stojím a přemýšlím na tím,
říkám si, že i ono samotné cvičení bylo vlastně tragédií,
a to kvůli tomu, že podobná cvičení
jsou na našich školách
vůbec nutná.
Stojím si ale za tím, že jsou nutná.
Taková je současná realita v naší zemi
i v našem státě.
Nehodlám se za naše cvičení
nikterak omlouvat.
Rád bych všem přítomným připomenul,
že díky tomuto cvičení
jsme získali potřebnou svalovou paměť a uvažování,
které nám pomohou minimalizovat
ztráty na životech v případě, že u nás k útoku dojde.
Těší mě, že jsme se toho dnes mohli společně účastnit.
Zároveň ale nechci, abychom zapomněli,
že je smutné, že podobná cvičení musí vůbec probíhat.
Netuším, jak strávím zbytek dne.
Bylo to dost otřesné,
takže asi udělám vše pro to, abych na to nemusel myslet.
V MYŠLENKÁCH A MODLITBÁCH
Věnováno Donaldu Dimmockovi a Rossu McDonnellovi
Titulky: Petr Uram Pro TransPerfect Media