DYNAMITE KISS
AVSNITT 12
Titta. Jag mår bra.
Vad ska vi göra med din handled?
Förlåt.
Det är okej. Ingen blev skadad.
Varför gråter ni?
Förlåt.
Herregud.
Efter skilsmässan slutade min make att betala underhåll.
Jag behövde ett jobb så jag sökte till Natural BeBe.
-Var det till TF-teamet? -Ja.
Jag var biträdande chef på ett liknande företag,
så jag var hoppfull, men min ansökan fick avslag.
Jag var förtvivlad.
Jag kände mig värdelös.
Det är inte sant.
Jag tror att jag avreagerade mig på Natural BeBe.
Jag lämnade elaka kommentarer i mammagrupper
och skällde ut kundtjänstpersonalen och skapade problem av ingenting.
Jag är villig att ta mitt straff.
Jag kommer också att skriva på nätforum och förklara att allt var påhittat.
Jag är verkligen ledsen.
Jag är hungrig.
Vad ska vi äta till middag? Sushi? Eller pasta?
-Friterad kyckling? -Jag är inte särskilt hungrig.
Du verkar inte vara på bra humör.
Da-rim.
Allt har ordnat sig.
Det är över.
Okej?
Jag tog nog fröken Lee So-yeongs jobb, eller hur?
Om jag inte hade ljugit för att få jobbet hade hon varit med i teamet.
Du övertolkar det.
Även om det inte hade varit hon,
hade säkert nån mer kvalificerad fått tjänsten.
Och den personen kan ha varit i en mer desperat situation än jag.
Det får mig att ifrågasätta mina val.
Bra gjort, allihop.
-Bra jobbat, allihop! -Vi är klara.
-Det är över, Da-rim. -Teammiddag i kväll?
Kanske en öl?
-Det låter trevligt. -Bra.
-Okej? -Vad ska vi äta?
-Grillat krås. -Go Da-rim.
Hur är det med skadan?
Den läker.
Jaså?
CIVILSTÅNDSINTYG
NAMN: GO DA-RIM STATUS: OGIFT
Är det äkta?
Ja.
-Hon har aldrig varit gift. -Va?
NAMN: KIM SEON-U, STATUS: SKILD NAMN: GO DA-RIM, STATUS: OGIFT
Ljög hon för att få jobbet?
Du borde inte vara arg på henne.
Du borde vara tacksam.
Varför?
Hon skapade en möjlighet.
En möjlighet att krossa Gong Ji-hyeok.
CIVILSTÅNDSINTYG
Ni blev väl upprörd?
Företaget borde ha vidtagit bättre åtgärder.
Det är okej.
Företaget bär hela ansvaret.
Låt mig begära att vi fastställer riktlinjer för att skydda CS-personal
och införa stöd för psykisk hälsa.
Bra idé. Vi tar tag i det.
-Tack. -Tack.
Vi skulle också vilja att ni ger en medieintervju.
Är det okej?
-Ursäkta? -Ni måste rentvå ert namn.
Det skulle bli ännu bättre om ni gjorde det med Kim Seon-u som ett par.
Ni kan tala om ert samarbete.
En medieintervju? Ska hon vara med på tv?
Du blir rikskändis.
Du måste göra det.
Då ordnar vi det snarast möjligt.
Det kan bli svårt.
Fröken Lee So-yeong kommer att nämnas under intervjun.
Om den saken lyfts fram igen hamnar hon i skottlinjen.
Hon har redan erkänt och bett om ursäkt.
Måste vi pressa henne mer?
Jag håller med. Det är bäst att låta bli.
Jaså?
Okej, då.
Men låt oss posta ett meddelande på företagets anslagstavla.
För att lyfta er utmärkta service.
-Det vore väl okej? -Ja.
Du hade rätt.
Ji-hyeok vet att Go Da-rim är singel.
Bra gjort.
Fortsätt berömma honom och smickra hans ego.
Ju större han är…
…desto hårdare faller han.
Vi såg meddelandet på anslagstavlan.
-Grattis, månadens medarbetare. -Blev du skadad när du räddade barnet?
Jag känner mig smickrad. Jag gjorde inget särskilt.
Fröken Go, månadens medarbetare,
har alltid haft en stark moral och agerat med uppriktighet.
Fröken Go, månadens medarbetare, är känd för sin orubbliga ansvarskänsla.
Just det.
Njut av lunchen.
-Tack. Ni också. -Detsamma.
Du är månadens medarbetare.
Hur känns det?
Tja…
Det känns bra.
Jag förstår.
Da-rim älskar nötkött.
Kom igen nu, Go-eun.
Du behöver inte säga det högt.
Herr Gong skulle omöjligt ignorera en så betydelsefull händelse.
Fröken Go, månadens medarbetare, har gett vårt team så mycket prestige.
Ja. Om han är det minsta tacksam kan han inte ignorera det.
-Exakt. -Just det.
Ni borde veta bättre nu.
Han skulle aldrig göra det.
-Inte en chans. -Nej.
Det är dags för en rejäl teammiddag.
Nötkött.
Jag bjuder.
-Gong Ji-hyeok! -Gong Ji-hyeok!
Jag letar upp en restaurang.
Koreanskt nötkött.
-Koreanskt nötkött? -Ja, tack.
Lika bra att satsa ordentligt.
-Det låter så gott. -Varför inte om vi kan?
Vi går och tar en kaffe.
-Jag bjuder. -Wow.
Sån är månadens medarbetares biträdande chef.
Man märker att ni är bildad.
Kom igen, Da-rim.
Jag tror jag står över. Jag mår inte så bra.
Gå, ni.
Hon åt nästan inget.
Vad händer? Varför tackar hon nej till gratis kaffe?
Det här är väl din stil?
Du klär dig alltid så.
Vilken fin färg.
Ni sa väl att ni har ett barn på förskolan?
-Ja. -Bra.
Kan ni föreslå kläder åt mig?
Nåt som passar för en talangshow på en förskola.
Ursäkta? Var nånstans?
Åh, den är jättesöt.
-Tycker du? -Ja.
En talangshow.
Show?
Ska vi se en show?
Va?
Ja, jag ska gå till en väns show.
Jag menar en väns fest.
Vadå för fest?
Vad är temat?
Det är bara en fest för vänner.
Vi ska sjunga och dansa. Man kan väl kalla det för ett tema.
Okej. Du borde ha frågat mig. Det är min specialitet.
Vi ska se.
Wow.
Den här är fin.
Men, du förstår, gästerna på festen kommer att vara rätt unga.
Den där är nog för fin.
Unga?
Hur unga?
Tja…
De är mycket yngre än jag.
Hör på.
Låt det inte avskräcka dig.
Man måste satsa allt när man är med yngre människor.
Kan ni visa oss några fler liknande klänningar?
Javisst.
-Hej då, Jun. -Hej då.
Hej då.
Jun, din pappa kommer nog snart.
Vi väntar med dig.
Jun!
Hej.
-Hej. -Hej.
Har ni väntat länge?
Förlåt.
-Jag behövde hämta en gitarr hos en vän. -Det är lugnt.
Nu går vi hem.
Ge mig ryggsäcken.
Varför ser du så ledsen ut?
Vad har hänt?
Blev du nervös när dina vänner var så bra?
-Nej. -Oroa dig inte.
Jag är en bra gitarrist.
Dina vänner kommer att bli avundsjuka på dig.
Vi går och övar.
-Ska vi det? -Ja.
Kom!
FÖRSKOLAN VÅRSKOGEN
Var försiktig.
Okej.
Jag hälsar på när Da-Rim har lite ledigt.
Var ska jag börja?
Företaget klarar sig inte utan Da-rim.
Hon är så upptagen.
Okej, sköt om dig.
Hej då.
Jag är hemma.
Da-rim.
Kom.
Jag pratar just med moster Myeong-ja och hon vill komma på besök.
Hon behöver komma ut på landet.
Det låter trevligt.
Det var ett tag sen vi träffades.
Vi träffade henne ofta när pappa levde.
Vi brukade tävla i att fånga sniglar.
Ja.
Du och din pappa vann alltid.
Du gav inte upp ens när det var kallt. Vem kan överträffa det?
Var det så?
Du liknar din pappa.
Han skulle ha varit så stolt.
Du arbetar hårt och är ihärdig och ärlig, precis som han.
Åh, det är dags för middag.
LEV ETT ÄRLIGT LIV
Pappa.
Förlåt.
LEV ETT ÄRLIGT LIV
UTVÄRDERING AV SÖKANDE TILL TF-TEAMET
YANG HUI-SUK, LEE GO-EUN, GO DA-RIM
BEDÖMARE: MA JONG-GU RESULTAT: GODKÄND
EJ GODKÄND
TF-TEAMET GO DA-RIM
JAG SÄGER HÄRMED UPP MIG AV PERSONLIGA SKÄL
AVSKEDSANSÖKAN
Jag är med.
Vi kan lita på honom när det gäller utvecklingen av den nya produkten.
Det blir nog inget internt motstånd.
Han hanterade incidenten nyligen bra, så vårt anseende är gott.
Hör hur hon stöttar dig.
Jag vill se goda resultat.
Tillräckligt för att tysta motståndet mot att du blir vice vd.
Då har jag ett önskemål.
Vadå?
Om projektet ska lyckas,
ge alla mina teammedlemmar kontrakt för heltidsanställning.
Varför insisterar du på att hjälpa de där kvinnorna?
Vi har väl lite tid kvar innan deras praktikperiod är slut?
Ja, det har vi.
Men att göra hans teammedlemmar till heltidsanställda
när han blir befordrad kanske är bättre överlag.
Okej.
I samband med installationsceremonin? Okej, vi gör så.
Ska bli.
Ji-hyeok.
-Du klarar väl det här? -Naturligtvis.
Jag litar mer på mina teammedlemmar än mig själv.
Det är därför jag är så tacksam.
-Va? -Det var ju du som anlitade dem.
De har bra egenskaper på olika sätt.
Du har ett bra öga för talang.
-Det var så lite. -Fortsätt så.
Att utveckla nya produkter är kärnverksamheten för företaget.
Klarar vi ett så viktigt uppdrag?
Varför inte?
Vi har gjort det bra hittills.
Han har rätt.
Det har alltid funnits hinder, men vi har haft bra resultat.
Jag tror att vi klarar det.
Eller hur, Da-rim?
Jag vet inte om det här är rätt tillfälle att säga det här,
men jag måste berätta…
Först har vi ett annat viktigt meddelande.
-Ett viktigt meddelande? -Vadå?
Vad kan vara viktigare?
Om projektet lyckas har jag fått godkänt
för att göra er alla till heltidsanställda.
-Säkert? -Heltidsanställda?
-Jag tror inte det är sant. -Heltidsanställda!
Go Da-rim blev månadens medarbetare så det är klart att vi lyckas.
Vi gör vårt bästa, Da-rim.
Nu ska vi alla bli heltidsanställda.
Nu gör vi det!
Jag kan inte tro det!
-Jag ska jobba hårt. -Var börjar vi?
AVSKEDSANSÖKAN
Herr Gong.
Jag kan nog inte fortsätta jobba här.
Jag är ledsen.
Jag godtar den inte.
Jag uppskattar din omtanke, men jag har bestämt mig.
Med min mamma hemma igen och ett par deltidsjobb
kan jag betala räntan och det jag är skyldig er.
Det är inte pengarna.
Alla sökande med akademisk bakgrund, erfarenhet och meriter,
blev bortvalda under det första urvalet.
De valde till och med dem med de sämsta intervjuresultaten.
Inklusive mig.
Varför gjorde de det?
De försökte aldrig skapa ett riktigt team.
Så alla hade rätt.
Ett loserteam för syns skull.
Det var sant i början.
Om jag ska vara ärlig var det vad jag också trodde.
Okej.
När alla hade gett upp hoppet om teamet,
fanns det en person som inte gjorde det.
Vet du vem det var?
Det var du, Da-rim.
Tänker du bara låta folk se ner på dig?
Utan att ens göra motstånd?
Rapporten är resultatet av att vi alla slog våra kloka huvuden ihop.
För dem är jobbet och rapporten deras försörjning och livlina.
JANG JIN-HUI, LEE GO-EUN, GO DA-RIM, BAE NAN-SUK
Da-rim, det var du som skapade vårt team.
Du stal ingen annans position.
Du ledde teamet till där de är idag och räddade dem från att försvinna.
Fröken Bae Nan-suk.
Fröken Jang Jin-hui.
Fröken Lee Go-eun.
Hjälp dem att bli heltidsanställda här.
Du kan sluta sen.
Okej?
Okej.
Till dess ska jag göra mitt bästa.
Vad såg jag? Har jag fel på ögonen?
Är jag överansträngd?
Vad är det med dem? Varför kramas de?
Det kan inte vara sant.
Herregud.
Det är omöjligt.
Varför kramas de?
Jag menar allvar!
Tog du inte miste?
Jag såg det med egna ögon.
Med herr Gong?
-Omöjligt. -Jag vet vad jag såg.
-De kramades. -Herr Kim, då?
-Hur kunde hon ta hit honom? -Sprid er!
Är du förkyld?
Vill du ha nåt varmt att dricka?
Nej, det är bra. Vi pratade bara om jobbet.
Okej.
Herr Gong föreslår att vi besöker bebismässan för att få idéer
till den nya produkten.
Det låter som om herr Gong bara berättade det för dig.
Ni tycks ha mycket att tala om.
Va?
Du och herr Gong tycks ha kommit varandra nära den senaste tiden.
Jaså? Jag har inte märkt nån förändring.
Visst, ja.
Herr Gong bad oss att följa med på en teammiddag i kväll.
Kommer herr Kim också?
Nej, det blir bara vi.
Det verkar kallsinnigt.
Herr Kim tvekade inte att ställa upp för dig och teamets kampanj.
Han borde bli bjuden.
Glöm det.
Jag följer inte med.
Inte jag heller. Jag har andra planer.
Jag ska tillbringa tid med min make.
Härnäst ett uppträdande av månklassen: "Hjärta, hjärta, puss, puss."
En applåd för oss!
Hjärta, hjärta, puss, puss
Jag älskar er, mamma och pappa
Jag älskar er, älskar er
Jag vet inte varför jag gör det
Hjärta, hjärta, puss, puss
Jag älskar er, mamma och pappa
Även om jag ser er om och om igen
Varenda dag
Hjärta, puss
Även om jag ser er om och om igen
Hej, Jun!
Jun!
Du är så söt. Herregud!
Bra jobbat, Jun!
Du är bäst! Så bedårande!
-Titta hit. -Så ja.
-Titta hit nu. -Bara en gång.
Ji-ho.
Ji-ho, kan du titta hit?
-Titta hit. -Så ja.
Vi välkomnar Kim Jun och hans far och deras version av "Öbarnet".
Kan Juns pappa komma upp på scenen?
Herr Kim?
Han är visst inte här än.
-Är nästa akt redo? -Ja.
Jun, vi låter nästa team gå före, så kan du uppträda sen, okej?
Vänta!
Jag kan göra det. Det går väl bra?
Vem är ni?
Jag är…
Juns bästa vän.
Du klarar det här.
Vi gör det.
När mamma går till skuggan på ön
För att plocka ostron
Stannar barnet ensam hemma
Och passar huset
-Havet sjunger -Havet sjunger
-En vaggvisa -En vaggvisa
-Barnet vilar mot dess arm -Barnet vilar mot dess arm
-Och somnar snart -Och somnar snart
Hej.
-Jun. -Pappa!
Försiktigt, så att du inte gör illa dig.
Pappa, varför var du sen idag?
Förlåt.
Jag är ledsen.
Men jag såg dig sjunga på scenen.
Du var fantastisk.
Jag hade inte kunnat utan den här söta damen.
Tack.
Hur kände du till det här?
Jun bjöd in mig.
Jun och jag blev bästisar.
Pang!
TACK FÖR ATT DU TAR HAND OM MIG, PAPPA
Det är hett.
Tack.
Du har ett trevligt hem.
Tack för att du ersatte mig under Juns uppträdande.
Jun hade roligt, tack vare dig.
Jun och jag var perfekt synkade.
Men…
…gör inte så igen.
Förlåt?
Du och jag har inget skäl att ses när utställningen är över.
Men Jun är bara ett barn.
Han förstår inte varför han inte kan träffa dig
och han kan bli sårad.
Vi kan väl fortsätta att träffas?
Jag har redan förklarat.
Jag gillar dig och Jun.
Jag är inte intresserad av dig som kvinna.
Så ge inte Jun falska förhoppningar.
Snälla.
Ursäkta.
Allvarligt?
Vänta.
Förlåt, Tae-yeong.
Jag har ett möte.
Du är dig lik. Dina ursäkter har aldrig betytt nåt.
Du var sån när du skrev avtal med företag som jag hade kontakt med först.
Du visste hur mycket jag hade investerat, miljarder, kanske biljoner.
Men du agerade som om du bara hade stött på mig på gatan eller nåt.
"Förlåt, Tae-yeong."
Jag är glad att det gick fram.
Du har rätt.
Jag var inte ledsen.
Även om jag inte hade gjort nåt hade du inte fått de kontrakten.
Inte?
Folk märker vem som vill hjälpa dem att växa och vem som vill sluka dem.
Du gör det för uppenbart.
Du är som ett rovdjur som står över sitt byte.
Ja, så är det.
Passa dig.
Bara en sak till.
När det gäller hissar har de som kommer ut företräde.
Det är etikettsregeln.
Du borde åtminstone ha lite hyfs.
Okej.
Vi ses.
Hej.
Vad gör ni här igen?
Ska ni korsförhöra mig igen?
Vi är ju i samma team nu.
Va? Samma team?
Vad är det för min?
Det är inget.
Hur går det?
Jag gjorde som du sa och lät Ji-hyeok sköta den nya produktutvecklingen.
Men tänk om det går bra?
Vore det inte illa för oss?
Vänta, var det herr Yus idé?
Vi måste se till att det inte händer.
Ni sa att vi är i samma team. Varför sa ni så?
Stötta honom.
-Ursäkta? -Va?
Det här är vår chans att utnyttja Go Da-rim ordentligt.
Oroa dig inte.
Även om de skapar nåt fantastiskt så kommer det aldrig att produceras.
I stället för att komma på nåt nytt borde vi förnya en gammal produkt.
Vi kan ta varsin…
Vem bryr sig om våra åsikter?
Vi gör som du säger.
Va?
Det är du som har alla idéer.
-Just det. -Så är det.
Absolut.
Vad pratar ni om? Vi har alltid gjort allt tillsammans.
-Vi kan dela upp kategorier… -Berätta för henne.
-Du är ju äldst. -Tyst.
-Du såg det. -Så berätta nu.
-Nej, gör det du. -Jag vet inte om det är sant.
Hör på.
Det är en sak…
…som jag vill berätta.
Jag fick tillfälle att reflektera när min mamma blev utskriven.
Det var då jag insåg att gjorde nåt oförlåtligt.
Jag lurade dem som litade på mig.
Jag är ledsen.
Jag är verkligen ledsen.
Sluta. Det är okej.
Sätt dig.
Du borde ha berättat tidigare om du gick igenom allt det där.
Vi skulle ha förstått.
Jag missförstod utan anledning.
Jag sa ju att Da-Rim inte skulle göra nåt sånt.
När man står vid en avgrund gör man vad som helst för att överleva.
Det är klart att vi förstår.
Just det.
Utan dig hade vi blivit utslängda som nåt gammalt skräp.
Gråt inte.
Ni gråter ju allihop.
Jag gråter för att du gör det.
Men det ändrar inte det faktum att jag ljög för att få jobbet.
Jag slutar efter det här projektet.
Jag har lämnat in min avskedsansökan.
Åh, nej.
Jag vill att mina vänner, Jin-hui,
Nan-suk and Go-eun,
ska bli heltidsanställda.
Det är min sista chans att återgälda er vänlighet
och göra mitt absolut bästa.
Så låt oss göra vårt bästa ända till slutet, okej?
-Da-rim. -Det är inte sant.
Jag är ledsen.
Herr Gong, vi behöver prata.
-Om vad? -Ni får se när vi kommer dit.
-Vart ska vi? Vänta. -En restaurang.
Jag har bokat det dyraste stället nära kontoret.
Nu går vi.
-Toppen. -Kom.
Släpp mig.
Vänta. Släpp mig!
Snälla, släpp mig.
Släpp mig, sa jag!
-Skål. -Skål.
Jag blev så chockad när jag såg er två krama om varann.
Jag visste inte vad jag skulle göra.
Herr Kang, ni dricker mer än vanligt.
Varför inte?
Ji-hyeok svek mig.
Jag har inte svikit dig.
Jag är besviken på dig.
Du borde ha sagt nåt.
Så du säger att du hade en explosiv kyss med fröken Go, eller hur?
-"En explosiv kyss"? -"En explosiv kyss"?
Herr Kang.
Är du full?
Vänta lite.
Sa ni inte att ni träffades på Jeju-ön?
Och ni upplevde väl en explosiv kyss?
Kan du utveckla det?
Vad exakt är en explosiv kyss?
Hur skiljer den sig från andra?
Nej, det är inte…
-Tja… -Ja?
Förklara, du. Jag kan inte.
-Så ni förstår… -Herregud.
-Det var som… -Ja?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Hon kan inte. Hon vet inte.
Allvarligt? Ni två är så irriterande.
Jag struntar i om det är en kontorsromans. Vi gör oss av med båda två.
Jag känner mig tom inombords.
Ät så mycket ni vill i kväll.
Jag bjuder.
Kan vi få lite mer kött?
En stor portion!
Nu kör vi hårt!
Grattis.
Skål för ert förhållande.
-Så trevligt. -Är det gott?
Det måste ha varit tufft för dig.
Det var modigt att berätta.
Jag menar det.
Jag var orolig, men de var väldigt förstående.
Jag har dåligt samvete…
…men är samtidigt tacksam.
Sluta gråta.
Okej?
Det är okej.
Jag är stolt över dig.
Det är hett.
Var försiktig.
Tack.
Jag borde be om ursäkt.
Varför?
För allt från det att vi träffades till nu.
Du har gått igenom mycket och lidit på grund av mig.
Det är sant.
Du har rätt.
Det gör mig arg.
Det gör det,
men allt är förlåtligt på grund av det faktum att…
…du är singel.
Du är lyckligt lottad.
Tack.
Vad är det för fel på mig?
Sluta fly nu.
Jag släpper dig aldrig.
Så fin.
Jag vet.
Va?
-Varför låtsas du sova? -För att jag är lycklig.
Borde vi inte kliva upp?
Vi måste äta frukost.
Nej tack.
Vi måste tvätta oss och borsta tänderna.
Jag vill inte.
Okej, då. Vi struntar i det.
-Vill du tillbringa hela dan i sängen? -Ja.
Och göra vadå?
Du vet, lite av varje.
Lite av varje?
Ja.
Lite av varje…
Ja.
Okej.
Vänta lite.
Da-rim har nog tagit sovmorgon eftersom det är helg.
Nej. Hon kom inte hem igår.
Hon var ute och drack med en vän.
Kanske hon har en pojkvän?
Det vore bra.
Hon borde börja dejta, men hon är inte intresserad på grund av karriären.
Ji-hyeok satsar också allt på jobbet.
Det är bara jobbet och hemmet.
Han har knappt hållit en kvinna i handen.
Det är oroväckande.
Ungdomarna dejtar inte nu för tiden.
Vi borde vara oroade.
Förresten, vad gillar Da-rim för typ av män?
Jag undrar vad hon tycker om nån som Ji-hyeok.
Nej, det går inte.
Varför inte?
Han ser för bra ut.
Han ser inte bra ut.
Han ser rätt vanlig ut.
Ta en promenad och se dig omkring.
Alla ser ut som han.
-Var ska man promenera? -Va?
Jag vill se själv.
Det funkar inte. De kommer från helt olika världar.
Man bör gifta sig med nån från samma bakgrund.
Ät nu. Soppan kallnar.
Det här är så gott.
Okej.
Hon dricker som en fisk.
Hon har det nog efter mig.
Vakna. Vi ska handla saker till ditt hem.
Jag går ingenstans.
Jo.
Varför ska jag gå själv?
-Havet sjunger -Havet sjunger
Vad är det här?
Berätta.
Varför var du på herr Kims barns talangshow?
Varför sjöng du?
Varför inte? Jag gillar honom.
Jag sa ju att jag gillar nån.
Din galna snorunge!
Hur kan du vara så omogen?
Varför han av alla?
-Är du från vettet? -Vad är det för fel på honom?
Skärp dig!
Är det moget att gifta sig med nån som pappa?
I så fall tänker jag vara omogen. Jag vägrar leva som du!
JUN BEBISSTUDIO
Han är bara en okänd fotograf och ensamstående far.
Hur vågar han stöta på min dotter?
Jag lät honom ha en utställning i min konsthall och han gör så mot mig?
Den otacksamma…
Fan också.
Jag ska gå rakt på sak.
Ha-yeong…
Är ni okej?
Den där snorungen.
-Herr Kim Seon-u. -Ett ögonblick.
Får jag se er handled?
Ursäkta.
Får jag se.
Den är lite kall.
Åh, det behövs inte.
Jag gör illa handleden ofta eftersom jag leker med barn hela dagarna.
Smärtlindrande plåster är bäst.
Ett till.
Det gör väl inte ont?
Det borde läka snabbt.
Var det nånting ni ville säga?
Och det här?
Jag visste inte vad jag skulle ge er.
Jag kunde ju inte komma tomhänt.
Tack för det här.
Grapefrukt.
-Bra. -Okej, vi tar de här.
Vad är din favoritpasta?
Jag gör vad du vill.
Kan ni laga pasta, herr Gong?
Naturligtvis.
Vänta.
Vi dejtar. Kan du sluta kalla mig herr Gong?
Förlåt, herr Gong.
Vad ska jag kalla er, då?
Ji-hyeok.
Det är bra, men…
Ba…
Baby? Som bebis?
Nej, inte så.
Babe.
Bara glöm det.
Kom, babe!
Kom nu, babe!
Kolla!
Det ser härligt ut!
Jag?
Två.
Vänta.
Du har nåt här.
Nej, inte där.
Är det moget att gifta sig med nån som pappa?
I så fall tänker jag vara omogen. Jag vägrar leva som du!
Vatten.
Va?
Vad gör du? Häll upp vatten åt mig.
Vad gör du?
Kan du inte ens hälla upp lite vatten?
Jag har skadat handleden.
Du har två!
Det är sant. Jag glömde att jag har två armar.
För helvete.
Det här är en lista över de produkter vi kan uppdatera.
Jobbar utvecklingsteamet med några av dem redan?
Vi har inget planerat.
Med det betyder att våra kunder redan är mycket nöjda med dem.
En onödig uppdatering kan innebära ett bakslag.
Jag vet att det är en utmaning, men jag föreslår att ni kommer på nåt
som inte redan ingår i våra produktlinjer. Då skulle ni skapa en ny marknad åt oss.
Det är sant.
Ett råd är att börja spela in allt på er telefon.
Spela in allt?
Man vet aldrig när man får en bra idé.
Att spela in det direkt kan vara bra.
Man måste pröva sig fram, så om ni spelar in varje steg
kan ni granska var det gick fel.
Det verkar logiskt.
Tack.
-Tack. -Tack.
Den ser obekväm ut.
Så jag tror…
Den behöver nog uppdateras.
Det är ett måste.
DODAM DODAM BEBISMÄSSA
Storleken…
-En blöjväska vore bra. -Blöjväskor…
Titta på tyget.
Blöjor?
Det skulle vara…
-Titta på den här. -Den här också.
Och den här.
Den här är…
Jag vet inte hur man knyter.
Hur man knyter?
Låt mig göra det.
Den här? Eller den här?
Den där, tror jag.
SVÅR ATT KNYTA OBEKVÄM FÖR BARNET
INGA FICKOR FÖR TUNG
SVÅRANVÄND
Titta. Nästa.
-Kolla! -Färgen är fin.
Ja.
Den här är fin.
-Den är söt. -Ton i ton.
Men tyget är viktigast.
Den här funkar inte.
Hur kan jag…
Vad är det där?
Herr Gong!
Allvarligt.
MED BARNET
Kolla!
Okej!
-Utmärkt! -Vi lyckades!
-Vi gjorde det! -En bärsele.
En bärsele.
-Vi lyckades. -En bärsele.
En bärsele.
Med tanke på sommarvärmen kan vi använda nån sorts nättyg.
Vad sägs om nättyg och löstagbara delar?
Två varianter för sommar och vinter.
Du har inte sms:at på hela dan.
Du spelar bara in dig själv.
Ska ni gå hem, herr Gong?
Ingen är här.
Ska du gå redan, babe?
Jag saknar dig så mycket under natten.
Vi kan gå hem tillsammans.
Hem till mig.
Jag väntar på dig.
Jag vill gärna följa med, men jag har massor av jobb.
Prototypen kommer ut snart och vi måste göra de sista justeringarna.
Du borde gå hem. Jag kan inte koncentrera mig.
Vänta.
Jag lämnade mapparna i mötesrummet.
Gå före, du.
Vi ses i morgon.
Jag går hem först.
Jag ska verkligen gå.
Att höra dig be mig gå hem gör mig ledsen.
Kan du inte be mig stanna?
Jag vill prata och skratta med dig varenda dag.
Den är äntligen här.
-Öppna den! -Jag kan inte göra det!
Den är så fin.
-Otroligt. -Den ser lyxig ut.
Wow.
Den är äntligen här.
Natural BeBes första bärsele.
Ja, det är bärselen vi skapade.
Så här kände jag mig när jag födde min första son.
Åh.
Ni förstår, va?
Den kommer väl ut på marknaden nästa vecka?
Jag drömmer väl inte?
Lugn.
Ni har alla jobbat hårt.
Vi får nog positiva resultat.
Herr Gong!
Herr Gong! Ni måste titta på det här.
Den blev så fin.
Titta.
Det är samma som vår prototyp.
Vi beställde inte den färgen.
Det här är en ny produkt som MomsJoy släppte i morse.
Va?
Varför skulle ett annat företag lansera vår produkt?
Det måste vara ett misstag.
-Ni måste ha fel. -Nej.
-Vänta lite. -Va?
"MomsJoy lanserar en ny bärsele."
"Den har en kroppsnära design som minskar belastningen på axlar och rygg."
"Den är tillverkad av modernt material som gör den lätt…"
Det är exakt samma tyg och utseende.
-Omöjligt. -Menar du allvar?
-Får jag se. -Allvarligt?
De är så lika.
Var är Go Da-rim?
Ordförande Gong.
Jag är Go Da-rim.
Är ni Go Da-rim?
Kära nån!
DYNAMITE KISS
Så du visste att hon ljög och sa inget?
Ja.
Du anklagade henne för att vara spion när hon inte gjort nåt?
Det räcker.
Han visste att jag ljög men sa inget och nu har han fått problem.
Ger du upp positionen som vice ordförande och samgåendet med Taeyu C&T?
På grund av en kvinna som hon?
Tänk efter noga!
Det var jag som läckte den nya produkten till en konkurrent.
Varför insisterar du på att lida ensam?
-Lita på mig och… -Jag lider på grund av dig.
Vi gör slut.
Vi återvänder dit där vi hör hemma.
Nu har jag nått botten.
Undertexter: Tina Engström