U svakoj su košnici tisuće pčela.
Na svijetu ima više od 20 000 vrsta pčela.
ULIČNE MAČKE
Medonosna pčela je najpoznatija.
- Bok. - Odjebi.
Dobro. Što… Aha, pčele.
- Pčele su fantastične. - Nisu.
Neka odjebu. Smradovi bodu.
Bodu samo u samoobrani.
- Podlo. - I često zato umru.
Fino. Štetočine.
Štetočine koje su ključne za život na Zemlji.
- Ma odjebi. - Bez pčela ne bi bilo hrane.
Glupost!
Proizvode samo med, ne? Mrzim med.
Tko ih jebe. Ne proizvode sir, meso i to sve.
- Znaš? - Sve dobro.
To bi mi falilo.
Da ne oprašuju cvijeće, vegetacije više ne bi bilo.
Životinje bi umrle od gladi.
Ne bi, jele bi nešto drugo.
Ne bi, to želim reći.
Ma bi, išle bi u dućan.
Po finu piletinu ili nešto, budalo.
- Ne bi bilo piletine. - Topljeni sir, nešto.
Nema pčela! Pa? Nema meda!
Idemo onda po kobasice u dućan, jebote!
- Ne bi bilo kobasica. - Bilo bi kobasica!
- Pčele ne rade kobasice! - Samo ne bi bilo meda!
Ne bi bilo biljaka. Što bi životinje jele? Razmislite.
Da nema vegetacije, pa onda ni životinja koje ju jedu,
što bi druge životinje jele?
Guzice.
Guze.
Jedeš to ako si gladan. I ako nisi.
- Mljac. - Misliš na šupak?
- Prožvačeš i jedeš? - Kao lignje?
Da umirete od gladi, čiji biste šupak prvo jeli?
Od glista, za početak.
- Imaju li šupak? - Očnjakom bih ga napravio.
- Koji im je kraj šupak? - Je li važno, frende?
- Što ćeš ako u glavi napraviš rupu? - Ovi su razgovori gubljenje vremena.
- Shvatio si. - Napokon.
- Zanimljiva činjenica. - Opet.
- Zašto se trudim? - Mi ćemo reći.
- Da. -„Zanimljiva priča.”
- Da! - Zbilja? Dokaži.
Dokaži, šupak.
Jedna pčela u životu proizvede jednu teglu meda.
Lijeni šupak.
- Da! Koja pčela? - Što?
Jedna, kažeš. Imenuj lijenčinu, neka je bude sram.
- Kako se zove, jebote? - Da.
Ne, jedna pčela, bilo koja.
- A mi te pitamo koja! - Koja to zabušava, jebote?
Da, izbacite je iz košnice!
Ne zabušava. Ne mogu one baš nešto bušiti.
A tegla meda je teška. Petsto grama?
Da ja vodim košnicu, rekao bih da imamo naredbu
proizvesti milijun tegli meda.
- Pitao bih koji šupak ima jednu. - Ne dajte Bobbyju, samo će jednu.
- Netko drugi bar pet. - Da, što je tebi, jebote?
Valjda milijun pčela radi po jednu teglu.
Ko onaj jednoruki iz Schindlerove liste. Ne dajte mu posla!
Sve će sjebati nacistima!
No, jebeš pčele. To je poanta.
Dobro? Užas.
Grozne bube.
Iskreno, ta odbojnost prema pčelama je čudna.
- Kako to misliš? - Nemamo ih se zašto bojati.
Ne bojim se, jebote! Pojest ću ih.
- Onda će te sigurno ubosti. - Fino.
Neka bodu dok ih jedem. Brže ću jesti.
- Dobra ideja. - Što?
- Izbacit ćemo posrednika. - Što?
Nije važno proizvode li hranu. Hrana su.
- Hrana su, da. - Jedimo pčele.
- Jedimo pčele, jebote! - Jedimo.
- Užas. - Usput tražimo moju kuću?
Da! O, da.
Da, moramo tražiti… Što ono? Veliku cestu s mostom i crkvom.
Da, možda mogu na tobogan na igralištu.
Još jedan trag!
- I igralište je blizu? - Da.
Dobro. Nađimo igralište blizu mosta preko ceste.
Onda crkvu.
I jedimo pčele, jebote!
Nisam za jedenje pčela.
Eno Olive.
- Bok, jesmo dobro? - Da.
- Bok. - Što radite?
Pa,
tražimo macinu kuću. I pčele. Jesi li vidjela koju?
- Pčelu? - Da.
- Što je to? Ono slično osama? - Slično.
- U čemu je razlika? - Proizvode med.
- Što ose rade? - Ništa.
- Ma rade. - Ništa pozornosti vrijedno.
A divovski azijski stršljeni?
- Ni oni nisu pozornosti vrijedni. - Dobro.
No, tražimo pčele.
Jest ćemo ih. Da dobiju lekciju.
- Što ako vas ubodu? - Sjajno pitanje.
- Ne smiješ im stisnuti vrećicu. - Zvuči seksi, divota.
- Što? - Čula si.
Znate što bih da me ubodu?
- Što? - Gledao kako umiru.
Aha, napala si me, je li? I sad si se razderala.
Gotovo. Doviđenja.
Zujavi šupak.
Što ako te masovno izbodu?
- Sve će dobiti. - Bit će gadno.
Nakratko.
Njima će vječno biti gadno. Jer to je kraj.
Pokušale ste, odjebite sad.
Super.
I na vodi rade tobogane, zar ne?
- Zovu se vodeni tobogani. - Užas.
Što oni rade?
- Zaboga! - Molim?
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Šupci mali.
- Sve je u redu. - Ne, nije u redu.
Neće te više dirati.
- Kako znaš? - Recimo da smo porazgovarali.
- Što je rekao? - Rekao je…
Ulovila sam jednu.
- Hej. - Pazi.
- Kakvog je okusa? - Kao grožđica.
Žilava je.
- Što je? - Čekaj.
Jezik mi otiče.
- Ubola ju je. - Ma daj.
- Kako se to dogodilo? - Kako?
Što misliš? Pojela ju je.
- Grlo mi se sužava. - Učinite nešto!
- Ne mogu disati, upomoć! - Mir.
- Što radiš? - Pišam po tebi.
- Da te ne peče. - To je kad te meduza opeče, budalo.
Pogriješio sam.
Ajme meni. Čudno izgledaš, Olive.
Jezik ti je pet puta veći, jebote.
- Sjetio sam se nečega. - Čega?
- Neka me ubode u kitu. - Genijalno.
Nije baš.
Kako si pametan! Imat ćeš veliku kitu.
Naravno da neće.
Hoće! Gle joj jezik.
Prenesi to na kitu, bit će golema, jebote!
Ali previše će boljeti da bi išta mogao.
- Kako se to tebe tiče? - Da, sve znaš o kitama.
Imat će najveću kitu u četvrti. Moj frend.
- Zašto tako smrdljivo pišaš? - Šećerna.
- Jedeš puno kolača? - Da, hrpu.
- Evo jedne. - Evo je! Ode on.
Stjerao ju je u kut. Izvukao kitu.
Uperio je kitu u pčelu.
Dođi, pčelice.
Ne boj se, dođi. Popni se na moju stabljiku.
- Mami je. - Tako. Nemoj se sramiti.
Popni se. Na glavić. Do korijena.
Majku mu!
- Ubola te u jaja? - Da. Ah.
I to će biti dobro. Vidite kolika su.
Ma vidi. Ko loptice za loto. Svašta bi osvojio.
- Što ćeš sad? - Idem na tulum.
Znaš što se sada dogodilo? Zbog perspektive.
Sad imaš manju kitu.
Muda su golema, ali prema njima je kara sitna.
- Golema su, da. - Neće dugo trajati.
Ovo je tulum.
- Da. - Šteta što su jaja splasnula.
Evo Lare.
Idi.
Bok.
- Dobro si? - Jesam.
Što radiš?
Tražim
macin dom.
- Bok. - Da.
Eto.
- Što ti radiš? - Malo se družim.
- Da? - Imamo tulum.
- Plešemo. - Lijepo.
- Hoćeš plesati? - Uživaj. Ne.
Bolje da ne. Dan nam je naporan.
Jeli smo pčele. Olive je ubola u jezik.
- Da? - Jako je boljelo.
Gnjusa je ubola u jaja.
- Da? - To je bilo namjerno.
Zašto si htio da te ubode u jaja?
Ne, htio sam da me ubode u stabljiku.
- U što? - U pimpek.
Zašto?
Da bude pet puta veći. Shvaćaš, mila?
Ne.
I, kako je to završilo?
Ubola ga je u jaja i natekla su.
- Povećala se? - Postala su golema.
Pola sata dobre zabave.
- Da. - Vukao ih je naokolo.
Jaukao je kad god bi lupila o tlo.
Kao da je skakutao na gumenoj lopti.
I opet je zbog svoga plana ispao šupak.
- Naporan dan, ha? - Da.
No, idemo mi sad.
Oprosti. Idemo, ekipa.
Zašto ne plešeš?
Više volim gledati.
Zbilja?
Ne.
Zapravo ne.
Više volim plesati. Zabavnije je.
- Ali debeo sam i star i izgledam glupo. - Što te briga ako je zabavno?
Pa,
ovako.
Ja sam nekakav uzor svojoj ekipi.
Ako izgledam glupo, nemaju se na koga ugledati.
I malo sam postao kukavica, iskreno.
- Ali Lara želi plesati s tobom. - Da, ali ona je zgodna.
Ne mogu vjerovati da te izgled zabrinjava.
Ti se ničega ne bojiš.
Svašta si postigao u životu. Najbolja si mačka u četvrti.
Da.
Ništa nisam postigao.
To je glupost. Da sam najbolja mačka u četvrti.
To ništa ne znači. Ne znam ni jesam li.
Prosječan sam, na prosječnom mjestu.
Preživljavam iz dana u dan. Nekad ne znam ni zašto.
Briga za tebe
moje je najveće postignuće.
Zbilja?
Da, zbilja.
Dobro, idemo naći tvoj dom.
Gle, eno je!
- To je tvoja kuća? - Da.
- Sigurno? - Da, to je…
To je cvijeće. Prepoznajem ga.
Ono je moja stara igračka.
Je li?
Da, moja je.
Dobro.
- Onda dobro. - Dobro.
Rekao sam ti da ćemo naći tvoju obitelj, mala.
Dobro, idem otraga potražiti ulaz.
Bravo, mala. Javi se kojiput.
- Da. - Falit ćeš mi, maco.
- Hvala svima. - Bilo mi je drago.
- Da. - Čuvaj se.
- Glavu gore. - Dobro.
- Falit ćete mi.
Vidimo se.
Oh, još je bolja od one!
Svakako.
Žao mi je, mala.
Odselili su se.
- O, ne. - Da.
- Žao mi je. - Grozno.
- Žao mi je. - Nisam tužna.
Što?
Nisi tužna
što nemaš obitelj?
Imam obitelj.
Idemo kući.
Kakvo je novo mače?
Ne tako dobro kao ti, mala.
Hvala, Gus.
Hajde, Gus.
Jeste li je vidjeli?
Tako je lijepa Stilom me svojim zavarala
Osjećam je izdaleka
Jaka me ljubav obuzela
Oh, moja draga
Glavu prema meni okreni
Oh, moja draga
Riskiraj, hajde
Dovoljno si stara Cijelu noć pleši
Hajde, draga
Cijelu noć pleši
Možda bismo mi trebali biti zajedno.
Radi čega?
Pa,
znaš.
Da imamo mačiće i sve to.
Da.
Nemam testise.
- Što? - Muda.
- Nemam muda. - Ne zanimaju me muda.
- Glavno da imaš karu. - Ali znaš što to znači?
- Što? - Nemam te potrebe.
I,
naravno, ne mogu napraviti mačiće.
Aha.
- Hej, Olive. - Imaš ti muda?
- Aha. - Baj.
Može.
- Je li tko za ples? - Nikako.
- Jebeš to. - Ja ću, mala.
- Mekušac. - Perverznjak.
Prestani. Dođi!
Idemo!
Ostali smo sami, ha?
- Sjedimo ovdje. - Da.
Dva šupka.
Nikad ništa od nas.
Govori u svoje ime. Ja sam danas ubio klinca.
- Mrtav je? - Čuo sam pucanje vrata.
Ako nije mrtav, biljka je, jebote.
- Uskoro ćemo svi biti mrtvi. - Da.
Prijevod titlova: Vida Živković