‫בכל כוורת יש אלפי דבורים.‬
‫יש יותר מ-20,000 מינים ידועים של דבורים…‬
‫- חתולי רחוב -‬
‫כשדבורת הדבש היא אחד המינים‬ ‫המוכרים והמבויתים ביותר.‬
‫היי, חבר'ה.‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫טוב. מה אתם… אוי, דבורים.‬
‫הדבורים מדהימות.‬ ‫-לא ממש.‬
‫לא, שיזדיינו. ממזרות עוקצניות.‬
‫כן.‬ ‫-הן עוקצות רק כהגנה עצמית.‬
‫נבזיות.‬ ‫-והן מתות מזה לעיתים קרובות.‬
‫יופי. מזיקות.‬
‫מצחיק שהן מזיקות,‬ ‫אבל חיוניות לחיים בכדור הארץ.‬
‫זדיין מפה.‬ ‫-טוב. בלי הדבורים, לא יהיה לך אוכל.‬
‫שטויות!‬
‫הן מייצרות רק דבש, לא?‬ ‫אני פאקינג שונא דבש.‬
‫בלי טובות! זה לא כאילו‬ ‫הן מייצרות גבינה ובשר וכאלה.‬
‫נכון?‬ ‫-חרא טוב.‬
‫זה יחסר לי.‬
‫אבל בלי שהדבורים יאביקו את הפרחים,‬ ‫כל הצמחייה תמות.‬
‫לפיכך, כל החיות יגוועו ברעב.‬
‫לא. הן ימצאו משהו אחר לאכול.‬ ‫-כן.‬
‫לא, הן לא. זה מה שאני אומר.‬
‫ברור שכן. הן ילכו לסופרמרקט‬
‫ויאכלו עוף או משהו, חתיכת מטומטם.‬
‫לא יהיו עופות.‬ ‫-חטיפי גבינה, כל דבר.‬
‫"נגמרו הדבורים." "אז מה?" "אין דבש!"‬
‫"אה, אז בואו נאכל‬ ‫משהו אחר מהסופרמרקט. נקניקיות!"‬
‫לא יהיו נקניקיות.‬
‫יהיו נקניקיות!‬
‫דבורים לא מייצרות נקניקיות!‬ ‫-רק לא יהיה פאקינג דבש!‬
‫לא היו צמחים, אז מה החיות יאכלו?‬ ‫תחשבו על זה.‬
‫אם אין צמחייה,‬ ‫אז אין חיות שניזונות מהצמחייה,‬
‫מה יאכלו החיות האחרות?‬
‫תחת.‬
‫ת-ח-ת.‬
‫אם אתה רעב, אתה אוכל את זה.‬ ‫גם אם אתה לא רעב.‬
‫יאמי.‬ ‫-ממש לאכול את חור התחת?‬
‫ללעוס ולאכול אותו?‬ ‫-כמו קלמארי?‬
‫אם הייתם גוועים,‬ ‫חור תחת של איזו חיה הייתם אוכלים קודם?‬
‫תולעת, למנה ראשונה.‬
‫יש להן חור תחת?‬ ‫-הייתי עושה להן אחד עם הניב שלי.‬
‫כן, איך תדע באיזה צד התחת?‬ ‫-זה משנה, חבר?‬
‫אם עשית לו חור בראש, מה תעשה?‬
‫זה בזבוז זמן לדבר איתכם.‬
‫נפל האסימון.‬ ‫-סוף סוף.‬
‫עובדה מעניינת.‬ ‫-הנה הוא מתחיל.‬
‫למה אני טורח?‬ ‫-אנחנו נחליט.‬
‫כן!‬ ‫-"סיפור מעניין, האמת."‬
‫כן!‬ ‫-באמת? תוכיח.‬
‫תוכיח, יא זין.‬
‫דבורה אחת מייצרת‬ ‫צנצנת דבש אחת במשך כל חייה.‬
‫חתיכת עצלנית מזדיינת.‬
‫כן! איזו דבורה?‬ ‫-מה?‬
‫אמרת שדבורה אחת מייצרת צנצנת אחת.‬ ‫תן שם ותבייש את העצלנית.‬
‫איך קוראים לה?‬ ‫-כן.‬
‫לא, אני אומר דבורה כלשהי.‬
‫ואנחנו שואלים איזו מהן?‬ ‫-מי לא נושאת בנטל?‬
‫כן! תעיפו אותה מהכוורת!‬
‫היא כן נושאת בנטל! היא לא שוקלת כלום!‬ ‫טוב, מעט מאוד.‬
‫ותחשבו על צנצנת דבש. כמה זה? 500 גרם?‬
‫טוב, אז אם אני הייתי אחראי על הכוורת,‬ ‫"בסדר, קיבלנו הזמנה.‬
‫"אנחנו צריכים מיליון צנצנות דבש.‬
‫"איזו מזדיינת ייצרה רק אחת?"‬
‫אל תיתנו את זה לבובי הדבורה.‬ ‫ היא תייצר אחת.‬
‫כן! מה נסגר איתך?‬ ‫-המזדיינת הבאה מייצרת חמש לפחות!‬
‫בטח יש מיליון דבורים שמייצרות צנצנת אחת.‬
‫זה כמו הזין מ"רשימת שינדלר" עם היד האחת.‬ ‫אל תעסיקו אותו!‬
‫הוא ידפוק את הנאצים!‬
‫בכל מקרה, מה שאני אומר זה‬ ‫שיזדיינו הדבורים.‬
‫כן? נוראיות.‬
‫זוחלות מגעילות.‬
‫טוב, הרתיעה הזו מדבורים מוזרה.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אין סיבה לפחד מדבורים.‬
‫אני לא פאקינג מפחד מהן. אני אוכל אותן.‬
‫אז הן באמת יעקצו אותך.‬ ‫-יופי.‬
‫שיעקצו אותי כשאני אוכל אותן.‬ ‫אני אוכל יותר מהר.‬
‫זה רעיון טוב.‬ ‫-מה?‬
‫נוותר על המתווך.‬ ‫-מה?‬
‫זה לא משנה שהן מייצרות אוכל. הן האוכל.‬
‫הן אוכל!‬ ‫-נאכל את הדבורה.‬
‫נאכל דבורים מזדיינות.‬ ‫-את הדבורה.‬
‫נורא.‬ ‫-ונחפש את הבית שלי בדרך?‬
‫כן! אה, כן.‬
‫כן, אנחנו צריכים לחפש… מה זה היה?‬ ‫כביש גדול עם גשר וכנסייה?‬
‫אולי אני אוכל להתגלש במגלשה בגן השעשועים.‬
‫רמז נוסף!‬
‫יש גן שעשועים?‬ ‫-כן!‬
‫טוב, בואו נמצא גן שעשועים‬ ‫ליד גשר מעל כביש,‬
‫ואז כנסייה,‬
‫ונאכל פאקינג דבורים.‬
‫אני לא משתתף בפרויקט אכילת הדבורים.‬
‫הנה אוליב.‬
‫היי. הכול טוב?‬ ‫-כן.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-מה אתם עושים?‬
‫רק…‬
‫מחפשים את הבית של החתלתולה ודבורים. ראית?‬
‫מה, דבורים?‬ ‫-כן.‬
‫מה הן? הן כמו צרעות?‬ ‫-דומות.‬
‫מה ההבדל?‬ ‫-הן מייצרות דבש.‬
‫מה צרעות עושות?‬ ‫-כלום.‬
‫הן כן עושות.‬ ‫-לא משהו ראוי לציון.‬
‫ומה עם צרעות אסייתיות ענקיות?‬
‫לא, גם הן לא מייצרות שום דבר חשוב.‬ ‫-טוב.‬
‫בכל אופן, אנחנו מחפשים דבורים.‬ ‫כי נאכל אותן. נלמד אותן לקח.‬
‫מה תעשה אם הן יעקצו אותך?‬ ‫-שאלה נהדרת.‬
‫לא אמורים ללחוץ על השק שלהן.‬ ‫-אני אוהב שאת מדברת גסויות.‬
‫מה?‬ ‫-שמעת אותי.‬
‫אתה יודע מה אני אעשה אם הן יעקצו אותי?‬
‫מה?‬ ‫-אצפה בהן מתות.‬
‫ניסית לעקוץ אותי, אה?‬ ‫ועכשיו קרעת לעצמך את הבטן.‬
‫זה הסוף. לילה טוב.‬
‫זונה מזמזמת שכמותך.‬
‫ומה אם הן יעקצו אתכם בהמוניהן?‬
‫כולן יקבלו את אותו היחס.‬ ‫-לא תאהב את זה.‬
‫אני לא אוהב את זה לרגע.‬
‫הן לא יאהבו את זה לנצח, כי הן יהיו גמורות.‬
‫ניסיתן את מזלכן. עכשיו תזדיינו מפה.‬
‫זה טוב.‬
‫יש מגלשות כאלה שנכנסות למים, נכון?‬
‫זה נקרא מגלשת מים.‬ ‫-שונא את זה.‬
‫מה הם זוממים?‬
‫אלוהים.‬
‫מה ל… את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫איזה חארות.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-לא, זה לא בסדר.‬
‫הוא לא יפגע בך שוב.‬
‫איך אתה יודע?‬ ‫-בואי נגיד שדיברתי איתו.‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-הוא אמר…‬
‫היי, תפסתי אחת.‬
‫היי!‬ ‫-תיזהרי.‬
‫איזה טעם יש לה?‬ ‫-של צימוק.‬
‫זה לעיס.‬
‫מה?‬ ‫-רגע.‬
‫הלשון שלי מתנפחת.‬
‫היא נעקצה.‬ ‫-נראה לך?‬
‫איך זה קרה?‬ ‫-"איך זה קרה?"‬
‫איך נראה לך? היא אכלה אותה.‬
‫הגרון שלי מרגיש מכווץ.‬ ‫-תעשו משהו!‬
‫אני לא יכולה לנשום. הצילו!‬ ‫-תירגעי.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אני משתין עלייך.‬
‫כדי להקל על כאב העקיצה.‬ ‫-זה למדוזות, יא זין מטומטם.‬
‫טעות תמימה.‬
‫אלוהים. את נראית ממש מוזר, אוליב.‬
‫הלשון שלך התנפחה פי חמישה מהגודל שלה.‬
‫זה נותן לי רעיון.‬ ‫-מה?‬
‫אני איעקץ במה-שמו.‬ ‫-גאוני.‬
‫טכנית, לא גאוני.‬
‫זה חכם. יהיה לו מה-שמו גדול ויפה!‬
‫ברור שלא!‬
‫כן! תסתכל על הלשון שלה.‬
‫עכשיו תכפיל את זה במה-שמו שלו‬ ‫ותעשה את החשבון! זין ענק!‬
‫אבל יכאב לו כל כך‬ ‫שהוא לא יוכל לעשות כלום.‬
‫מה זה עניינך, חבר?‬ ‫-כן! ממש מומחה למה-שמו.‬
‫יהיה לו את הזין הכי גדול בשכונה.‬ ‫זה אח שלי.‬
‫למה השתן שלך כל כך מסריח?‬ ‫-סוכרתי.‬
‫אתה אוכל הרבה עוגות?‬ ‫-כן, המון, כן.‬
‫הנה אחת.‬ ‫-הנה אחת. הוא אחריה!‬
‫הוא כיתר אותה. הוא שלף את המה-שמו.‬
‫הוא מכוון את המה-שמו ישר אליה.‬
‫קדימה, דבורה קטנה.‬
‫הכול בסדר. בואי אליי, דבורה.‬ ‫תטפסי על הגבעול שלי.‬
‫הוא מפתה אותה.‬ ‫-זהו זה. אל תתביישי.‬
‫תזחלי על הגבעול שלי.‬ ‫על הקסדה. במעלה הבסיס.‬
‫לעזאזל.‬
‫היא עקצה את הביצים?‬ ‫-כן. נו טוב.‬
‫קרוב מספיק. תראו את הגודל של אלה.‬
‫תראו. כדורי באולינג.‬ ‫אתה תזכה איתן בלוטו.‬
‫מה תעשה איתן?‬ ‫-אלך למסיבה.‬
‫אתה יודע מה עשית?‬ ‫רק בגלל הפרספקטיבה,‬
‫המה-שמו שלך קטן יותר עכשיו.‬
‫ביצים ענקיות, אבל הן העלימו את הזין.‬
‫באמת ביצים ענקיות.‬ ‫-זה לא נמשך הרבה זמן.‬
‫זה נראה כמו מסיבה.‬
‫כן.‬ ‫-חבל שהביצים שלך התכווצו.‬
‫הנה לארה.‬
‫לך.‬
‫היי.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-כן.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫רק מחפשים…‬
‫את הבית של החתולה.‬ ‫-היי.‬
‫כן.‬
‫אז, כן.‬
‫מה את עושה? סתם…‬ ‫-סתם מבלה.‬
‫כן? כן.‬ ‫-עושה מסיבה.‬
‫רוקדת.‬ ‫-יופי.‬
‫רוצה לבוא לרקוד?‬ ‫-תיהני… לא.‬
‫עדיף שלא. היה לנו חתיכת יום.‬
‫אכלנו דבורים, ואוליב נעקצה בלשון.‬
‫באמת?‬ ‫-זה כאב מאוד.‬
‫ואז פיוק נעקץ בביצים.‬
‫באמת?‬ ‫-טוב, זה היה בכוונה.‬
‫למה רצית להיעקץ בביצים בכוונה?‬
‫לא רציתי. רציתי שיעקצו אותי בגבעול.‬
‫במה?‬ ‫-בבולבול שלי.‬
‫למה?‬
‫כי רציתי שהוא יהיה גדול פי חמישה.‬ ‫את מבינה, יקירתי?‬
‫לא.‬
‫איך זה נגמר?‬
‫הוא נעקץ בביצים, והן התנפחו.‬
‫הן גדלו?‬ ‫-לממדים עצומים.‬
‫אבל זה היה כיף למשך 25 דקות.‬
‫טוב.‬ ‫-הוא התנדנד לאיטו.‬
‫ואמר, "אאוץ'" כל פעם שהן פגעו בקרקע.‬
‫כמו לרכוב על כדור ים.‬
‫שוב, המזימה שלו‬ ‫גרמה לו להיראות כמו אידיוט.‬
‫יום עמוס, אה?‬ ‫-כן.‬
‫בכל מקרה, אנחנו נזוז.‬
‫אז מצטער. בואו, חבר'ה.‬
‫למה אתה לא רוקד?‬
‫אני מעדיף לצפות.‬
‫באמת?‬
‫לא.‬
‫לא באמת.‬
‫אני מעדיף לרקוד, כי זה יותר כיף.‬
‫אבל אני שמן וזקן, ואני נראה טיפשי.‬ ‫-למה אכפת לך אם זה כיף?‬
‫טוב,‬
‫זה העניין.‬
‫אני סוג של מודל לחיקוי, כן?‬ ‫החבורה מעריצה אותי.‬
‫ואם אני איראה טיפשי,‬ ‫לא יהיה להם מודל לחיקוי, אז…‬
‫ובכנות, איבדתי קצת את הביטחון, אבל…‬
‫אבל לארה רוצה לרקוד איתך.‬ ‫-כן, אבל היא שווה, אז…‬
‫אני לא מאמינה שאכפת לך איך תיראה.‬
‫אתה לא מפחד מכלום.‬
‫עשית כל כך הרבה בחיים שלך.‬ ‫אתה החתול הכי טוב בשכונה.‬
‫כן.‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫הכול שטויות. החתול הכי טוב בשכונה.‬
‫זה לא אומר הרבה.‬ ‫אני אפילו לא בטוח שזה נכון.‬
‫אני חתול ממוצע במקום ממוצע.‬
‫אני שורד מיום ליום.‬ ‫לפעמים אני אפילו לא בטוח למה.‬
‫לדאוג לך‬
‫זה הדבר הכי טוב שעשיתי אי פעם.‬
‫באמת?‬
‫כן. באמת.‬
‫טוב, בואי נמצא את הבית שלך.‬
‫תראו, זה שם.‬
‫זה הבית שלך?‬ ‫-כן.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן, זה… אז אלה…‬
‫אלה הפרחים. אני מזהה את הפרחים.‬
‫וזה הצעצוע הישן שלי.‬
‫באמת?‬
‫כן, זה שלי.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אמרתי לך שנמצא את המשפחה שלך, ילדה, נכון?‬
‫טוב, אני אלך אחורה ואמצא דרך להיכנס.‬
‫כל הכבוד, ילדה. תשמרי על קשר, כן?‬
‫כן.‬ ‫-אני אתגעגע אלייך, גורה.‬
‫תודה לכולם.‬ ‫-זה היה תענוג.‬
‫כן.‬ ‫-תשמרי על עצמך, בסדר?‬
‫שמרי על ראש מורם.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב.‬ ‫-אני אתגעגע אליכם.‬
‫אבל נתראה.‬
‫וואו, הוא עוד יותר טוב מהקודמת!‬
‫בהחלט.‬
‫מצטער, ילדה.‬
‫הם עברו דירה.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-כן.‬
‫מצטערת, ילדה.‬ ‫-זה נורא.‬
‫מצטער.‬ ‫-אני לא עצובה.‬
‫מה…‬
‫את לא עצובה‬
‫שאין לך משפחה?‬
‫יש לי משפחה.‬
‫בואי נלך הביתה.‬
‫איך היה הגור החדש?‬
‫לא טוב כמוך, ילדה.‬
‫תודה, גאס.‬
‫קדימה, גאס.‬
‫"ראית אותה?‬
‫"כזאת יפה‬ ‫עבדה עליי עם הסטייל והקלילות‬
‫"מרגיש אותה מהצד השני של החדר‬
‫"כן, זו אהבה מדרגה שלישית‬
‫"הו, מותק, מותק‬
‫"לא תסובבי את הראש לכיווני?‬
‫"הו, מותק, מותק‬
‫"קדימה, תני צ'אנס‬
‫"את מסוגלת לרקוד עד אור הבוקר‬
‫"קדימה, מותק‬
‫"תרקדי עד אור הבוקר"‬
‫אולי… אולי כדאי שניפגש.‬
‫בשביל מה?‬
‫טוב,‬
‫אתה יודע.‬
‫אתה יודע, להביא גורים וכולי.‬
‫כן.‬
‫אין לי אשכים.‬
‫מה?‬ ‫-ביצים.‬
‫אין לי ביצים.‬ ‫-לא אכפת לי מביצים.‬
‫כל עוד יש לך זין.‬ ‫-טוב, אבל את מבינה מה זה אומר?‬
‫מה?‬ ‫-אין לי דחפים כאלה.‬
‫ו…‬
‫ברור שיהיה בלתי אפשרי להביא גורים.‬
‫נכון.‬
‫היי, אוליב.‬ ‫-יש לך ביצים?‬
‫כן.‬ ‫-נתראה.‬
‫מגניב.‬
‫מישהו רוצה לרקוד?‬ ‫-לא, ממש לא.‬
‫פאק, לא.‬ ‫-אני ארקוד איתך, ילדה.‬
‫יא פוץ רכרוכי.‬ ‫-ממש מטרידן.‬
‫תפסיקו. בואי!‬
‫בואי נרקוד!‬
‫נשארנו שנינו, אה?‬
‫יושבים פה.‬ ‫-כן.‬
‫זוג זבלים.‬
‫לא יצא מאיתנו כלום.‬
‫דבר בשם עצמך. הרגתי ילד היום.‬
‫הוא בטוח מת?‬ ‫-שמעתי את הצוואר שלו נשבר.‬
‫אם הוא לא מת, הוא פאקינג צמח.‬
‫כולנו נמות בקרוב.‬ ‫-כן.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬