BAKI KALANDJAI: A LEGYŐZHETETLEN SZAMURÁJ
Mi?
Mi volt ez?
Vágás gyakorlatilag nulla távolságból.
Tényleg ilyen közelről vágta meg?
A fiú érezte.
„Megvágtak!”
Nem kapott valódi sebet.
Nem vágta meg a kard.
Mégis, nézzük csak!
Ez…
Ez hatásos.
Hiába próbálja, nem tudja lerázni magáról az érzést, hogy megvágták.
Hiába próbálja tagadni, a teste jelez.
A közelharcot is szeretem.
Új trükköket tanult.
Hárítás?
Igazi bunyó.
Értem.
Ez egy új technika, amit még nem láttam.
Miyamoto Musashi, aki a csatatérről került a korunkba.
Nem dönthetnek csak a pengék.
Vágás. Szúrás. Döfés. Fojtás. Dobás.
„Musashi puszta kézzel nem erős.”
Butaság lenne ilyesmit feltételezni.
Az agy a tudatos érzékelés előtt fél másodperccel küld jelet.
Fél másodperccel előbb érzékeli, mint Musashi.
A mesterek csatája, akik már azonnal érzékelik a szándékot.
Bekapta a csalit.
Az egyik osztálytársam viccből kirántotta alóla a széket.
Teljes erőből.
Mi?
Igen, azonnal megértettem.
Magas az edzettségi szintje.
OSZTÁLYTÁRS
Nem mondtam ki hangosan, de biztos voltam benne.
Korábban is észrevettem,
hogy Baki erősebb a sportklubok tagjainál.
Egyértelműen erős volt.
Hiszen őrülten erős.
Ez lehetetlen.
Egészen más szinten van.
Nem csoda, hogy Baki bedőlt a trükknek.
A gondolat nem tudatosodott, de az agy már küldte a jelet.
Musashi előtt érzékelte.
Mire Musashi a cselekvés mellett döntött, Baki már meg is előzte.
Ez a megelőző csapás magasiskolája.
Eddig még én is követni tudom valahogy,
de Musashi ezen is túltett.
Az agyi jeleit használta csalinak.
Musashi korában az összecsapásokban a vereség egyenlő volt a halállal.
Mesterek párbajoztak.
Az ő szintjükön ez a fajta érzékelés valószínűleg nem volt különleges.
Ez ellen esélye sincs győzni.
Gondolod?
Tessék?
Miyamoto Musashival néz szembe, akit korunk harcművészei
a háború isteneként tisztelnek.
Vajon vereséget szenved a modern közelharc legnagyobb mestere?
Aznap reggel, amikor Motobe Izo kiállt Musashi ellen, a házában,
amikor szóba került, hogy mennyit edz naponta,
Motobe, az a csirkefogó, megdöbbentő dolgot mondott.
Naponta többször is elkalandozik a figyelmem a harcművészetről.
Sétál, áll, ül vagy fekszik,
csak a harcművészetre gondol.
Vajon Goki Shibukawa szereti ennyire a harcművészeteket?
Vagy a mesterem, Mikoshiba?
Vagy az aiki megalapítója, Takeda Sokaku?
Motobe!
Kitől tanultad ezt a hozzáállást?
„Légy a harcművészet szimbóluma!”
Azt hittem, ennek a jegyében élem az életem, de…
De?
Valaki megváltoztatta azt, amit az edzésről gondolok.
Te is jól ismered.
Hanma Baki.
Mindegy, hogy sétál, áll, ül vagy fekszik,
keményen dolgozik vagy edz, a napjai minden perce játék.
Egész nap a harcművészetek játékát játssza.
Nekem ez túl sok.
Aki úgy érzi, keményen dolgozik, nem győzi le azt, akinek ez élvezet.
Fiam!
Mit akarsz elérni azzal, hogy kardot adsz Musashi kezébe?
Utánozlak.
Miért tennéd?
Mert ez a te tereped.
Kard nélkül is sokszor vágtalak meg.
Túl kegyetlen lenne megsemmisíteni téged, mielőtt még kardot rántanál.
Megsemmisíteni?
Megsemmisíteni? Elment az eszed, kölyök?
Ki semmisít meg kit?
Azért jöttem, hogy végleg elbúcsúzzak tőled.
Így is lesz, de nem te maradsz állva.
Túl fogom élni, és a kardommal felküzdöm magam.
Felküzdöm magam, és a csúcsról nézek le az országra.
Hazudsz.
Ebben a korban ez nem fog menni.
És ezzel régóta tisztában is vagy.
Musashi. Nincs keresnivalód a modern korban.
Ez a fogás…
Ez Musashi fogása!
Eldobja?
- Túl közeli! - Túl közel van!
Elkapta!
Ez kizárt!
Bíztam benned, Musashi.
Tudtam, hogy megállítod.
Emiatt viszont
egyik kezed sem szabad.
Üdv újra nálam!
Nos, akkor…
Baki összehasonlításba kezdett.
A modern küzdősportok meccseit akárhányszor meg lehet ismételni.
A szamurájok korában viszont minden meccs élet-halál harc volt.
Kétség sem férhet ahhoz,
hogy a harc brutalitása össze sem hasonlítható.
Más szint, ha az élet a tét.
Ugyanakkor…
És akkor mi van?
Tíz másodperc ájulás a kiütés után.
Feladás ízületi feszítés miatt.
Ájulás egy fojtófogás miatt.
Érthető, igaz?
Mindegyik esetben a győztes kezében van a vesztes élete.
Így már érthető, igaz?
Bár valóban nem az élet a tét,
ha a felek úgy akarnák, a mai küzdelem is lehetne halálos.
Nos, akkor…
És döfés!
Musashi!
Zárjuk le!
Kicsúszott a kard
mindkét kezemből?
Ha valami a kezedben van, el is veszítheted, igaz?
Ha nálad marad, darabokra vágtál volna.
Túl szerény vagy.
De nem ez a fontos.
Ideje, hogy a sírba tegyelek. Mégpedig most.
A sírba? Engem? Azzal a karddal?
Jobb, ha abbahagyod.
Azt hiszed, nem tudok bánni a karddal?
Amatőr vagy, de érted a penge logikáját.
Egy amatőr is tud vágni,
ha ennyire éles a kard.
Végezhet veled.
Le fogja vágni?
Komolyan beszél?
Sokszor láttuk már ezt.
Elveszíthetjük a kardot.
„Ogre bunkóval.”
Megnyugtató hasonlat.
Csakhogy az ogre és a bunkója két külön dolog.
Elválaszthatók.
Kard, ami mindig nálad marad.
Ilyen kardot akarok.
A magányt kibírom, de elszomorít, ha elveszítem a kardom.
A kardnélküliség útja…
Harc puszta kézzel…
Erre jöttetek rá.
Harcos, aki a testét változtatja fegyverré.
A test nem eshet ki a kezedből.
A kard útja végül a kard feladásához vezet.
Hamarosan
nem is értjük majd, mire szolgált ez a szerszám.
Ezt az utat fogom járni.
Oké…
A fenébe!
A feléig tudtalak követni.
Tényleg nagyon sajnálom, de nem tudnád odaát folytatni?
Odaát?
Ott, ahol ezelőtt voltál, vagyis ahol lebegtél, vagy mi.
Nem ezen a világon, hanem odaát.
Na, mindegy.
Kezdem.
Ez megkönnyíti a dolgomat. Hiszen mindig elkapod.
Elment, elment, túllépett…
Ki ez a nő?
Ki ez?
Meghajlok a nagy jelenlét előtt,
alázatosan kérem…
Mi?
Miyamoto Musashi lelkét…
Egy néni?
Hallgasd meg, teljesítsd szerény kérésem, hogy visszatérhessen a mennybe,
teljesítsd szívemben hordozott nagy kívánságomat,
a legmélyebb tisztelettel, alázatosan kérem.
Mi?
Mi ez?
Meghalt?
HINO TOYAKAZU TOKIÓI RENDŐRSÉG
Nem legyőzték, hanem meghalt?
Ezt jelentette a beépített ügynök.
Úgy tűnik, sok minden történt, és Musashi lelke elhagyta a testét.
A lelke, ezt mondja?
Maga…
És most mit tegyünk? Ezer embert rendeltünk ki.
Igen, valóban…
Sabuko asszony!
Köszönöm a fáradozását.
Bár késő kimondani, nem voltam elég körültekintő.
Megidéztem Miyamoto Musashi szellemét.
Miután sikerült,
mindaz, ami elkerülhetetlen vagy éppen kizárható volt…
Mindkettőt előre sejthettük,
és mégis megtettük.
Mi történne, ha egy vad szörnyet engednénk szabadon a városban?
Bár sejtettük, mi lesz a vége, mégis engedtünk a kíváncsiságunknak.
Ez ugyanúgy igaz rám, mint erre a rakás szerencsétlenségre.
Ezer halált érdemlünk a tettünkért.
Az igazság az, hogy mindenki félt, de mindenki várt tőle valamit.
Úgy éreztük, próbára tesz.
És muszáj volt elfogadnunk a kihívást.
A kardja ereje.
A pengéje élessége.
És továbbmegyek…
Még a brutalitása is.
Mindannyian bűnösök vagyunk.
A nemzet tette, ami várható volt tőle,
és Musashi sem tehetett mást: ő is követte az útját.
Emberek!
Ez nem temetési menet.
A legerősebb kardforgató, legendás ősünk távozott el.
Ne összeérintett tenyérrel,
hanem felszegett fejjel, katonaként búcsúztassuk!
Vigyázzállásban tisztelegjünk előtte!
Pulzus, légzés, vérnyomás és testhőmérséklet.
Minden érték normális.
És ahogy látható, nincs agyi aktivitás.
Visszament.
Igen.
Vissza.
A saját korába.
Rendben lesz, Nonomura?
Ezt bízd csak rám!
Megállítom az időt a teste számára.
Mi ez a folyadék?
Folyékony nitrogén.
Az nem mínusz százvalahány fokos?
Nem. Egyelőre még nulla fok körül van.
Fokozatosan, hatóránként fél fokkal csökkentjük,
így hat hét alatt érjük el a mínusz 196 fokot.
Ultralassú hűtési módszert alkalmazunk.
Nem teszi tönkre a sejtjeit a fagyasztás?
Ezt a problémát már két éve megoldotta a csapatunk.
A cső, amit a szájában látsz.
Még nem jelentettük be,
de ez egy új szer, amit a csapatunk fejlesztett ki.
Percenként 0,9 milligramm sebességgel,
nagyon lassan adagoljuk,
ő pedig lenyeli.
A normál emésztési folyamat során, 15 nap alatt,
20 litert, vagyis 20 000 millilitert vesz fel.
Nanoszinten itatódik át vele az összes sejtje.
A fagyálló tartósító folyadék mindenhova behatol.
Vagyis olyan folyadékról van szó, amely megvédi a sejteket.
A tudományos tudásunk folyamatosan fejlődik.
Mi a helyzet a vér megfagyásával?
A combon keresztül bevezetett cső a fő artériához és vénához csatlakozik.
A keringés zavartalan.
Hetvenhét óra alatt,
a jövő hét elejére, a folyadék kitölti az összes eret.
Köszönöm, Nonomura!
Mindenkinek köszönöm.
Vádat emelhet korunk Miyamoto Musashi ellen?
Mielőtt feltennénk a kérdést…
Egy ilyen értékes dolgot természetesen meg kell őrizni!
Megőrizzük Musashit!
Folyékony nitrogénnel tartósítjuk.
A folyamat öt napja kezdődött el.
A hőmérsékletet napi két fokkal csökkentjük.
Most, az ötödik napon a folyadék hőmérséklete -10 fok.
A végleges, -196 fokos hőmérsékletet kb. öt hét múlva érjük el.
Ahogy láthatjátok,
Musashi megmarad.
Ez a hibernálás…
Az a cél, hogy egy nap fel lehessen támasztani?
Vagy…
Vagy mi?
Szóval véglegesen megőrzitek Miyamoto Musashit?
Valamilyen problémád van vele?
Nem rólam van szó.
Nyilván nem, öreg barátom.
De meg kell kérdeznem:
ugye nem tervezed azt, hogy kedved szerint feléleszted?
Barátaim!
Életben van Miyamoto Musashi?
Természetesen nem.
Akkor halott? Ezt sem mondanám.
Megállítottuk az időt.
Tökéletes formában konzerváltuk.
Valódi vigaszt nyújtana, ha elhamvasztva nyugovóra helyeznénk?
Ezt nem fogadom el.
Musashi útra kelt, de bármikor visszatérhet.
Megőrizzük számára a testét.
Számomra ez a kötelesség teljesítése az eltávozott iránt.
Még ha nem is lépi át újra a kaput, az otthona visszavárja.
Nem ez az igazi megemlékezés és tisztelet jele?
VÉGE
A feliratot fordította: Vass András