‫- המסע של באקי: הסמוראי הבלתי מנוצח -‬
‫מה?‬
‫מה זה היה?‬
‫חיתוך כמעט מטווח אפס.‬
‫אבל בכל זאת, הוא באמת חתך מהמרחק הזה?‬
‫הבחור הרגיש את זה.‬
‫"נחתכתי!"‬
‫הוא לא נחתך פיזית.‬
‫שום חרב לא באמת חתכה אותו.‬
‫עם זאת, תראו את זה.‬
‫זה…‬
‫זה יעיל.‬
‫הוא לא יכול לעמוד בתחושה‬ ‫שהוא נחתך, אפילו אם הוא ינסה.‬
‫אפילו אם הוא ינסה להתכחש לזה,‬ ‫הגוף שלו יכיר בזה.‬
‫גם אני אוהב להילחם מטווח קצר.‬
‫הוא למד את זה.‬
‫התקלה?‬
‫זאת קטטה.‬
‫הבנתי.‬
‫זה מהלך חדש שעוד לא ראיתי.‬
‫מוסאשי מיאמוטו, שנשלח להווה משדה הקרב.‬
‫זה לא יכול להיגמר רק בהצלבת חרבות.‬
‫חיתוך. הדיפה. דקירה. חניקה. זריקה.‬
‫"מוסאשי אינו חזק כשהוא אינו חמוש."‬
‫אי אפשר לצפות לנס כזה.‬
‫המוח משדר אות‬ ‫חצי שנייה לפני שמגיעה המודעות.‬
‫הוא שם לב לזה‬ ‫חצי שנייה לפני שמוסאשי שם לב.‬
‫קרב בין מאסטרים‬ ‫שתופסים את היוזמה כבר במקור שלה.‬
‫הוא השליך פיתיון.‬
‫אחד מחבריי לספסל הלימודים‬ ‫משך את הכיסא שלו כבדיחה.‬
‫הוא עשה את זה בכל הכוח.‬
‫מה?‬
‫כן, הבנתי את זה מייד.‬
‫הוא בהחלט עבר אימונים.‬
‫- קובוי מהכיתה -‬
‫לא, לא אמרתי את זה בקול רם,‬ ‫אבל הייתי בטוח לגבי זה.‬
‫שמתי לב בעבר‬
‫שבאקי חזק יותר מהספורטאים במועדון הספורט.‬
‫הוא בהחלט היה חזק.‬
‫הוא חזק בטירוף.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫הוא ברמה אחרת.‬
‫אין פלא שהוא בלע את הפיתיון.‬
‫האות של המוח שודר לפני שהגיעה המודעות.‬
‫הוא חש בדחף הזה לפני שמוסאשי חש בו בעצמו.‬
‫עד שמוסאשי החליט לפעול,‬ ‫הוא כבר היה כמה צעדים לפניו.‬
‫מהלך "סן-נו-סן" ברמה אחרת‬ ‫ששולט בתחילת הפעולה.‬
‫איכשהו, אני מצליח לעמוד בקצב עד השלב הזה,‬
‫אבל מה שמוסאשי הפגין היה מעבר לזה.‬
‫מתקפת נגד שהשתמשה באותות של המוח כפיתיון.‬
‫מגע פירושו סיום מיידי לקרב.‬
‫באותה תקופה, תבוסה הייתה שוות ערך למוות.‬
‫עימות בין מאסטרים.‬
‫רמה כזאת של קריאת כוונות הדדית‬ ‫כנראה לא הייתה משהו מיוחד.‬
‫הוא לא יכול לנצח נגד זה.‬
‫אתה חושב ככה?‬
‫סליחה?‬
‫עימות עם מוסאשי מיאמוטו האמיתי,‬
‫אל מלחמה שאמני הלחימה העכשוויים סוגדים לו…‬
‫האם הוא יביס את יצירת המופת הגדולה ביותר‬ ‫של אמנויות הלחימה המודרניות?‬
‫ביום שבו איזו מוטובה התעמת עם מוסאשי,‬ ‫מוקדם באותו בוקר, בביתו של מוטובה,‬
‫כשהנושא עבר לכמות האימונים היומית שלו,‬
‫מוטובה הארור הזה אמר משפט מדהים.‬
‫אני חושב על דברים‬ ‫שאינם אמנויות לחימה כמה פעמים ביום.‬
‫כשהוא הולך, עומד, יושב או שוכב.‬
‫הוא חושב על אמנויות לחימה כל היום.‬
‫האם לגוקי שיבוקאווה‬ ‫יש אהבה רבה כל כך לאמנויות לחימה?‬
‫מה עם המאסטר שלי, מיקושיבה?‬
‫מה עם מייסד האייקי, סוקאקו טאקדה?‬
‫מוטובה.‬
‫הדבר הזה. ממי למדת אותו?‬
‫מי ייתן והלך הרוח שלך‬ ‫ישקף את ערכי אמנויות הלחימה.‬
‫חשבתי שחייתי את חיי בהלך רוח כזה, אבל…‬
‫אבל?‬
‫מישהו שינה את השקפותיי לגבי אימונים.‬
‫זה מישהו שאתה מכיר היטב.‬
‫באקי האנמה.‬
‫באמת, בין אם הוא הולך, עומד, יושב או שוכב,‬
‫בין אם הוא עוסק בעבודה קשה או בסיבולת,‬ ‫כל מה שקורה בחיי היום-יום שלו הוא משחק.‬
‫הוא משחק כל היום באמנויות לחימה.‬
‫פשוט אי אפשר להתמודד עם זה.‬
‫אין סיכוי שמישהו שעובד קשה‬ ‫יוכל להביס אויב שנהנה מזה.‬
‫בחור.‬
‫מה אתה מנסה לעשות‬ ‫כשאתה מגיש חרב למוסאשי בכבודו ובעצמו?‬
‫אני מעתיק ממך.‬
‫למה להעתיק ממני?‬
‫כי זה התחום שלך.‬
‫נחתכת פעמים רבות בלי חרב.‬
‫אם אצליח לשחוט אותך לפני שתשלוף‬ ‫את החרב האמיתית שלך, זה יהיה אכזרי מדי.‬
‫"לשחוט"?‬
‫"לשחוט"? יצאת מדעתך, בחור?‬
‫מי שוחט את מי?‬
‫באתי לכאן במטרה להיפרד ממך לנצח.‬
‫זה יקרה, אבל אתה לא תהיה זה שישרוד אחרון.‬
‫אני אשרוד ואחתוך את דרכי‬ ‫לפסגה של המדינה הזו.‬
‫אחתוך את דרכי לפסגה‬ ‫ואסתכל על המדינה הזאת מלמעלה.‬
‫זה שקר.‬
‫לא תוכל לחתוך את דרכך לפסגה פה.‬
‫שמת לב לזה מזמן.‬
‫מר מוסאשי. אתה לא אמור להיות פה.‬
‫האחיזה הזאת…‬
‫זאת האחיזה של מוסאשי.‬
‫הוא זורק אותה?‬
‫קרוב כל כך!‬ ‫-זה קרוב מדי!‬
‫הוא תפס אותה ביד שלו!‬
‫אין מצב!‬
‫מר מוסאשי, האמנתי בך.‬
‫ידעתי שתצליח לעצור אותה.‬
‫כתוצאה מכך,‬
‫שתי ידיך יהיו תפוסות.‬
‫ברוך שובך.‬
‫אם כך…‬
‫הבחור השווה בין הדברים.‬
‫אפשר לחזור שוב ושוב‬ ‫על קרבות מודרניים באמנויות לחימה.‬
‫לעומת זאת, קרבות בתקופת הסמוראים‬ ‫היו קרבות על החיים ועל המוות.‬
‫אין מקום לספק.‬
‫אי אפשר להשוות את חומרת הקרב.‬
‫דבר לא משתווה לקרב אמיתי עד המוות.‬
‫עם זאת…‬
‫אז מה?‬
‫נוקאאוט של עשר שניות ממכת אגרוף.‬
‫הכנעה בעזרת נעילת מפרקים.‬
‫התעלפות מחניקה.‬
‫אתם מבינים?‬
‫לא משנה מה התוצאה,‬ ‫המנצח מחזיק בכוח על החיים ועל המוות.‬
‫אתם מבינים?‬
‫זה לא מאבק על החיים.‬
‫עם זאת,‬
‫קרב אגרופים מודרני‬ ‫עדיין יכול להרוג אם הלוחם מעוניין בכך.‬
‫אם כך…‬
‫בסדר, לדקור!‬
‫מר מוסאשי.‬
‫בוא נשים לזה סוף.‬
‫האם החרב החליקה‬
‫משתי הידיים שלי?‬
‫כל מה שאתה מחזיק בידך‬ ‫ואינו חלק מגופך יכול ליפול, נכון?‬
‫לו המשכת להחזיק אותה, הייתי נחתך לגזרים.‬
‫אתה אפילו מצטנע לגבי זה.‬
‫יתר על כן, מר מוסאשי,‬
‫אני חייב לקבור אותך.‬
‫עכשיו.‬
‫לקבור? אותי? בעזרת החרב הזאת?‬
‫כדאי שתפסיק.‬
‫אתה חושב שאני לא יודע להשתמש בחרב?‬
‫אתה חובבן, אבל יש לך‬ ‫הבנה די טובה של היגיון החרבות.‬
‫אפילו חובבן יכול לחתוך‬
‫בעזרת חרב חדה כל כך.‬
‫היא יכולה לשחוט.‬
‫הוא עומד לחתוך אותו?‬
‫הוא רציני?‬
‫ראית את זה פעמים רבות.‬
‫חרב יכולה ליפול מהיד.‬
‫"עוג עם אלה."‬
‫זה רעיון מרגיע.‬
‫בתור התחלה, עוג ואלה הם דברים נפרדים.‬
‫הם לא יכולים לבוא יחד.‬
‫חרב שלא יכולה ליפול מהיד.‬
‫אני רוצה חרב שלא יכולה ליפול מהיד.‬
‫אני יכול לשאת בדידות,‬ ‫אבל כשאני נפרד מהחרב, זה מעציב אותי.‬
‫זו לחימה נטולת חרבות.‬
‫לוחם בידיים חשופות.‬
‫זה משהו שכולכם כבר השגתם.‬
‫לוחם בידיים חשופות שהופך את גופו לנשק.‬
‫הגוף לא יכול ליפול מהיד.‬
‫דרך החרב מובילה בסופו של דבר‬ ‫לדרך שאין בה חרב.‬
‫בעוד זמן קצר,‬
‫אף אחד כבר לא יבין מהו הכלי הזה.‬
‫אני אלך בדרך הזו.‬
‫בסדר.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫הגעת רק לחצי הדרך.‬
‫צר לי מאוד, אבל תוכל לעשות את זה שם?‬
‫שם?‬
‫כלומר, במקום שהיית בו קודם,‬ ‫או במקום שבו ריחפת.‬
‫לא כאן, אלא שם.‬
‫אם כך…‬
‫הנה, אני בא.‬
‫ככה זה קל יותר.‬ ‫אתה תמיד תופס אותה, אחרי הכול.‬
‫הלך, הלך, הלך מעבר…‬
‫במי מדובר?‬
‫מי זאת?‬
‫אני קדה בפני הנוכחות הגדולה‬ ‫ביראת כבוד עמוקה,‬
‫אני מבקשת בענווה את בקשתי.‬
‫מה?‬
‫נשמתו של מוסאשי מיאמוטו.‬
‫אישה זקנה?‬
‫שמעי והגשימי את בקשתי הענווה‬ ‫שהוא ישוב למרומים.‬
‫הגשימי את המשאלה הגדולה הכמוסה בליבי.‬
‫ביראת כבוד עמוקה, אני אומרת בענווה…‬
‫מה?‬
‫מה זה?‬
‫הוא מת?‬
‫- המשטרה - טויוקאזו הינו -‬
‫הוא לא הובס, אבל הוא מת?‬
‫זה דיווח של סוכן שהסתנן לזירה.‬
‫- המפקח נאו מאבוצ'י -‬
‫נדמה שקרו הרבה דברים,‬ ‫ושנשמתו של מוסאשי יצאה מגופו.‬
‫הנשמה שלו, אתה אומר.‬
‫אתה…‬
‫מה אנחנו אמורים לעשות לגבי זה? אלף אנשים.‬
‫כן, אתה צודק.‬
‫גברת סאבוקו.‬
‫אני מצטער על הטרחה.‬
‫כבר מאוחר מדי לומר את זה,‬ ‫אבל לא הייתי זהירה מספיק.‬
‫זימנתי את רוחו של מוסאשי מיאמוטו.‬
‫ברגע שזה הפך למציאות,‬
‫מה שהיה חייב לקרות,‬
‫מה שלא היה קורה לעולם…‬
‫היינו צריכים לדמיין את שני הדברים האלה,‬
‫אבל לא עצרנו את עצמנו.‬
‫מה היה קורה אילו שחררנו‬ ‫מפלצת אימתנית בעיר?‬
‫על אף שידענו, בערך,‬ ‫לא יכולנו לוותר על הסקרנות שלנו.‬
‫זה נכון גם לגביי וגם לגבי הכישלון הזה.‬
‫זה מעשה שראוי ל-1,000 עונשי מוות.‬
‫למען האמת, כולם פחדו,‬ ‫אבל לכולם היו ציפיות ממנו.‬
‫כולם הרגישו שהוא התגרה בהם.‬
‫ובסוף לא הייתה לנו ברירה אלא לאמת את זה.‬
‫הכוח של החרב.‬
‫החדות.‬
‫יתר על כן…‬
‫אפילו האכזריות.‬
‫אנחנו אשמים במידה שווה.‬
‫המדינה הזו פעלה בדרך שלה,‬
‫ולמר מוסאשי לא הייתה ברירה‬ ‫אלא לפעול בדרך שלו.‬
‫חברים.‬
‫זו לא לוויה.‬
‫זו עזיבתו של לוחם החרבות החזק ביותר,‬ ‫אחד מאבותינו האגדיים.‬
‫לא בכפות ידיים צמודות,‬
‫אלא בחזה מורם, כיאה לפרידה מחייל.‬
‫אני מבקש שתעמדו דום בפני הדבר הזה.‬
‫דופק, נשימה, לחץ דם וחום גוף.‬
‫כל המדדים תקינים.‬
‫וכפי שאתם רואים, אין פעילות של גלי מוח.‬
‫הוא חזר.‬
‫אכן.‬
‫הוא חזר לשם…‬
‫הוא חזר לתקופה ההיא.‬
‫הוא יהיה בסדר, נונומורה?‬
‫תן לי לטפל בזה, בבקשה.‬
‫אני אעצור כאן את הזמן.‬
‫מהו הנוזל הזה?‬
‫זה חנקן נוזלי.‬
‫החומר הזה שהטמפרטורה שלו‬ ‫היא 100 ומשהו מעלות מתחת לאפס?‬
‫לא. בשלב זה, הוא עדיין נשמר‬ ‫בטמפרטורה של אפס מעלות בערך.‬
‫אנחנו מורידים את הטמפרטורה בהדרגה‬ ‫בחצי מעלה פעם בשש שעות,‬
‫ובקצב הזה ייקח חודש וחצי להגיע‬ ‫לטמפרטורה הסופית, 196 מתחת לאפס.‬
‫אנחנו משתמשים בשיטת קירור איטית במיוחד.‬
‫כשהוא יהיה קפוא, זה לא ישמיד את התאים שלו?‬
‫הצוות שלנו כבר טיפל‬ ‫בבעיה הזאת לפני שנתיים.‬
‫הצינורית שהוחדרה לפה שלו.‬
‫עוד לא הכרזנו עליה,‬
‫אבל זו תרופה חדשה שהצוות שלנו פיתח.‬
‫בקצב של 0.9 מיליגרם לדקה,‬
‫בקצב איטי מאוד…‬
‫היא נבלעת.‬
‫במשך 15 ימים, יעברו במערכת העיכול‬
‫עשרים ליטרים,‬ ‫או 20,000 מ"ל, שיתעכלו בגופו.‬
‫לכן הם מתפשטים ברמת הנאנו,‬ ‫לכל הפינות של התאים.‬
‫הנוזל המשמר שאינו מקפיא יתפשט לכל פינה.‬
‫במילים אחרות, זה נוזל שלא משמיד תאים.‬
‫המדע של הצוות שלנו לעולם לא יהיה שלם.‬
‫איך תתמודדו עם קיפאון הדם?‬
‫הצינורית שהוחדרה לירך‬ ‫מחוברת לאבי העורקים ולווריד הנבוב.‬
‫זרימת הדם מתקדמת באופן חלק.‬
‫לאחר 77 שעות,‬
‫עד תחילת השבוע הבא,‬ ‫התמיסה תמלא את כל כלי הדם.‬
‫תודה לך, נונומורה.‬
‫תודה לכולכם.‬
‫האם הרשויות המודרניות‬ ‫יוכלו להגיש כתב אישום נגד מוסאשי מיאמוטו?‬
‫אפילו לפני ששואלים את זה…‬
‫כלומר, ברור שצריך לשמור‬ ‫משהו יקר ערך כל כך!‬
‫מוסאשי יישאר!‬
‫השתמשנו בשימור באמצעות חנקן נוזלי.‬
‫השימור התחיל לפני חמישה ימים.‬
‫הטמפרטורה יורדת בקצב של שתי מעלות ביממה.‬
‫נכון ליום החמישי, טמפרטורת הנוזל‬ ‫היא עשר מעלות מתחת לאפס.‬
‫היא תגיע לטמפרטורה הסופית,‬ ‫196 מעלות מתחת לאפס, בעוד כחמישה שבועות.‬
‫כפי שאתם רואים,‬
‫מוסאשי יישאר.‬
‫השימור הזה…‬
‫הוא מיועד לכך‬ ‫שיקימו אותו לתחייה ביום מן הימים?‬
‫או…‬
‫או מה?‬
‫אז מוסאשי מיאמוטו יישאר משומר לנצח?‬
‫יש בעיה עם זה?‬
‫אני לא מדבר על הנוחות שלי.‬
‫סבא, אני בטוח שלא.‬
‫מכאן והלאה,‬
‫אתה לא מתכנן לשלוף את האדם הזה‬ ‫ולהחזיר אותו פנימה כאוות נפשך?‬
‫חברים.‬
‫האם מוסאשי מיאמוטו חי כאן?‬
‫כמובן, הוא לא חי.‬
‫אז האם הוא מת? גם זה לא מדויק.‬
‫עצרנו את הזמן.‬
‫צורתו המושלמת של מוסאשי מיאמוטו נמצאת כאן.‬
‫האם זה באמת ינחם אותנו‬ ‫אם נשרוף את גופתו ונערוך לו טקס אשכבה?‬
‫אני לא אקבל את זה.‬
‫מוסאשי יוצא למסע, והוא תמיד יכול לחזור.‬
‫אנחנו נמשיך לשמר‬ ‫את הגוף הזה בתור הבית שלו.‬
‫כך מביעים כנות כלפי האנשים שאיבדנו.‬
‫אפילו אם הוא לא יחצה שוב את הסף,‬ ‫הבית שלו ימשיך להתקיים.‬
‫זה לא יהיה טקס אזכרה אמיתי?‬
‫- הסוף -‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬