BAKI-DOU: THE INVINCIBLE SAMURAI
Mitä?
Mikä tuo oli?
Viilto olemattomalta etäisyydeltä. Sivalsiko hän noin läheltä?
Poika tunsi sen. "Minua viillettiin!"
Hän ei saanut fyysistä haavaa. Häntä ei oikeasti leikattu miekalla.
Mutta katsokaa tätä.
Tuo on…
Tehokasta.
Baki tuntee viillon kehossaan. Hän ei mahda sille mitään.
Vaikka hän yrittää kieltää sen mielessään, hänen kehonsa tuntee sen.
Minäkin tykkään käyttää käsiäni.
Hän on oppinut.
Taklausko?
Hän taistelee miekatta.
Vai sillä lailla.
Tuo on uusi liike, jota en ole nähnyt.
Musashi Miyamoto, joka tuotiin sotakentiltä tähän päivään.
Pelkkä miekkailu ei riitä.
Viilto. Työntö. Tökkäisy. Kuristus. Heitto.
"Musashi ei ole vahva paljain käsin." Emme voi odottaa sellaista ihmettä.
Aivot lähettävät signaalin puoli sekuntia ennen kehon reaktiota.
Baki aistii liikkeen alun puoli sekuntia ennen Musashia.
Mestareiden taistossa liike havaitaan jo ennen sen alkua.
Hän puolustautui.
Eräs luokkatoverini veti häneltä tuolin alta vitsinä.
Hän veti tuolia täysin voimin. -Mitä?
Kyllä, huomasin sen heti.
Hän oli varmasti treenannut.
LUOKKATOVERI KUBOI
En sanonut sitä ääneen, mutta olin varma siitä.
Olin huomannut aiemminkin,
että Baki oli vahvempi kuin urheilujoukkueiden tyypit.
Hän oli todella vahva.
Hän on järjettömän vahva.
Tämä on mahdotonta.
Hän on aivan eri tasolla.
Ei ihme, että hän tarttui syöttiin.
Aivoista lähtee signaali ennen liikkeen tiedostamista.
Hän aisti impulssin ennen Musashia itseään.
Kun Musashi päätti toimia, Baki oli jo askeleen edellä.
Korkealuokkainen sen-no-sen hallitsee hyökkäystä alkutekijöissään.
Pysyn jotakuinkin perässä siihen asti, mutta Musashi teki jotain suurempaa.
Hänen vastaiskunsa käytti aivojen signaaleja syöttinä.
Tappio hänen aikanaan tarkoitti kuolemaa. Jokaisella kosketuksella oli seurauksensa.
Mestareiden välienselvittely.
Silloin oli kaiketi ihan tavallista lukea vastustajaa sillä tasolla.
Hän ei voi voittaa tuota.
Niinkö luulet?
Mitä?
Kun kohtaa oikean Musashi Miyamoton,
tämän päivän taistelijoiden palvoman sotajumalan…
Häviääkö nykyaikaisen lähitaistelun kiistaton mestari hänelle?
Kun Izō Motobe oli kohdannut Musashin, tapasimme hänen kotonaan.
Päivittäinen harjoittelu tuli puheeksi.
Se lurjus Motobe sanoi silloin erään uskomattoman asian.
Mieleni harhailee muualle monta kertaa päivässä.
Kävelen, seison, istun tai makaan. Ajattelen kamppailulajeja koko päivän.
Rakastanko itse kamppailulajeja niin paljon?
Entä mestarini Mikoshiba?
Entä aikin perustaja Sōkaku Takeda?
Motobe.
Tuo tapa. Keneltä opit sen?
Ilmentäköön polkusi soturin hyveitä.
Luulin eläneeni sen periaatteen mukaisesti, mutta…
Mutta mitä?
Eräs henkilö käänsi käsitykseni harjoittelusta päälaelleen.
Tunnet hänet itsekin varsin hyvin.
Baki Hanma.
Käveleminen, seisominen, istuminen ja makaaminen,
rankka työ sekä kestävyyden koitokset. Kaikki hänen elämässään on leikkiä.
Hän leikkii kamppailulajeilla päivät pitkät.
Se ei jätä muille mahdollisuuksia.
Ahkerakaan treenaaja ei voita vastustajaa, joka nauttii taistelusta.
Poika. Mitä oikein yrität, kun annat miekan itse Musashille?
Matkin sinua.
Miksi?
Koska miekkailu on sinun alaasi.
Sinua on viilletty monta kertaa ilman miekkaakin.
Olisi liian julmaa teurastaa sinut ennen kuin kosket oikeaan miekkaan.
Teurastaako?
Vai teurastaa? Oletko ihan kajahtanut, poika?
Kuka teurastaa kenet?
Tulin tänne jättääkseni sinulle lopulliset hyvästit.
Niin siinä käykin, mutta sinä et jää henkiin.
Jään henkiin ja raivaan tieni tämän maan huipulle.
Viillän tieni miekalla aivan huipulle asti ja katson tätä maata sieltä käsin!
Valehtelet. Huippua ei täällä saavuteta miekalla.
Huomasit sen jo aikoja sitten.
Musashi. Sinun ei pitäisi olla täällä.
Tuo ote…
Se on Musashin ote.
Heittikö hän sen?
Tosi läheltä! -Liian läheltä!
Hän nappasi sen kädellä!
Ei ole totta!
Musashi-san, uskoin sinuun.
Tiesin, että pysäyttäisit sen. Sen takia -
molemmat kätesi ovat poissa pelistä!
Tervetuloa takaisin.
No niin.
Poika vertaili mielessään.
Nykyaikaiset ottelut voidaan toistaa loputtomasti.
Samuraiden aikaan ottelut olivat elämän ja kuoleman kysymys.
Epäilykselle ei ollut sijaa.
Näiden otteluiden vakavuutta ei voisi edes verrata.
Mikään ei voita taistelua kuolemaan saakka.
Kuitenkin…
Mitä sitten?
Lyönti johtaa luvunlaskun jälkeen tyrmäykseen.
Nivellukko luovutukseen.
Kuristusote tajuttomuuteen.
Ymmärrättekö?
Kaikissa tilanteissa -
voittajalla on valta valita elämän ja kuoleman välillä.
Ymmärrättekö?
Vaikka panoksena ei ole elämä,
tämän päivän taistelija voi silti tappaa, jos niin haluaa.
No niin…
Ja pisto!
Musashi-san.
Lopetetaan tämä.
Lipesikö miekka -
kummastakin kädestäni?
Mikä tahansa, mitä pitää kädessään, voi pudota otteesta.
Jos et olisi irrottanut, olisin palasina.
Olet jopa vaatimaton koko hommasta.
Mutta Musashi-san.
Minun pitää haudata sinut.
Nyt.
Vai haudata? Minutko? Tuolla miekallako?
Lopeta tuollainen.
Etkö usko, että osaan käyttää miekkaa?
Olet amatööri, mutta ymmärrät melkoisen hyvin terän logiikan.
Amatöörikin voi viiltää -
näin terävällä miekalla.
Tällä voi teurastaa.
Iskeekö Baki häntä miekalla?
Onko hän tosissaan?
Olet nähnyt sen useasti. Miekka voi irrota kädestä.
"Voimakas kuin peikko nuijan kanssa." Se on lohdullinen ajatus.
Peikko ja nuija kuitenkin ovat kaksi erillistä asiaa.
Niistä ei voi tulla yhtä.
Miekka, joka ei voi irrota kädestä.
Sellaisen miekan minä haluan.
Kestän yksinäisyyden, mutta miekattomuus on surullista.
Olen nyt ilman miekkaa.
Taistelen paljain käsin. Nämä aseet olivat teillä jo ennestään.
Olette tehneet kehoistanne aseet.
Keho ei voi irrota kädestä.
Miekan tie johtaa lopulta miekattomuuteen.
Ennen pitkää -
ei edes ymmärtäisi, mikä tällainen työkalu edes on.
Kuljen siis tätä tietä.
Niinpä niin.
Voi veljet.
Olet vasta puolivälissä.
Anteeksi, mutta voisitko tehdä sen siellä toisaalla?
Missä muka?
Siellä, missä olit aiemmin tai minne olit ajelehtimassa.
Ei täällä, vaan tuolla.
No niin.
Täältä tullaan.
Teet tämän helpoksi minulle. Otathan aina miekan kiinni.
Mennyt, mennyt, mennyt yli…
Kuka tuo on? -Kuka tuo nainen on?
Kumarran suuren läsnäolon edessä Kunnioituksella syvällä
Esitän pyyntöni nöyränä
Mitä? -Miyamoto Musashin sielu.
Joku mummoko?
Kuulkaa ja myöntykää nöyrään pyyntööni, että hänet palautetaan taivaaseen.
Täyttäkää sydämessäni oleva suuri toive.
Anon tätä nöyränä ja teitä syvästi kunnioittaen.
Mitä?
Mitä nyt?
Kuoliko hän?
TOKION POLIISI TOYOKAZU HINO
Ottelun häviämisen sijaanko hän vain kuoli?
Niin paikalle soluttautunut agentti raportoi.
Tapahtui kuulemma kaikenlaista, ja Musashin sielu jätti hänen ruumiinsa.
Vai hänen sielunsa. Sinä…
Mitä meidän pitäisi nyt tehdä? Meillä on täällä tuhat poliisia.
Niin…
Sabuko-san.
Pahoittelen vaivaa.
Nyt tämä on myöhäistä sanoa, mutta olin varomaton.
Manasin Musashi Miyamoton hengen paikalle.
Sen tapahtuessa -
tietyt asiat olivat väistämättömiä ja tiettyjä asioita ei koskaan tapahtuisi.
Meidän olisi pitänyt miettiä molempia. Päätimme silti tehdä sen.
Mitä tapahtuisi, jos päästäisimme hirviön valloilleen kaupungissa?
Vaikka meillä oli arviomme, uteliaisuus vei meistä voiton.
Sekä minusta että surkeasta veljestäni.
Tekomme on itse kuolemaakin vakavampi.
Totuus on, että pelosta huolimatta kaikilla oli hänelle myös odotuksia.
Kaikki kokivat tulleensa haastetuiksi.
Emme lopulta malttaneet olla vahvistamatta -
tuon miekan voimaa, sen terävyyttä.
Menimme sitäkin pidemmälle…
Tahdoimme nähdä jopa sen raakuuden.
Olemme kaikki yhtä syyllisiä.
Tämä kansakunta toimi omalla tavallaan.
Musashi-san ei voinut kuin toimia omallaan.
Hyvät katsojat.
Tämä ei ole hautajaissaattue.
Lähetämme matkaan legendaarisen esi-isän, vahvimman miekkamiehen.
Emme siis aseta kämmeniä yhteen.
Pidämme päät pystyssä ja hyvästelemme hänet sotilaan tavoin.
Kunnioittakaamme häntä asennossa seisten.
Pulssi, hengitys, verenpaine ja ruumiinlämpö.
Kaikki arvot ovat normaalit.
Kuten näette, aivoaaltoja ei ole lainkaan.
Hän palasi sinne.
Juuri niin. Silloiseen…
Hän on palannut siihen aikaan.
Pärjääkö hän? Nonomura.
Jättäkää se huolekseni. Pysäytän ajan täällä.
Mitä tämä neste on?
Nestemäistä typpeä.
Eikö sen lämpötila ole alle -100 astetta?
Ei. Tässä vaiheessa lämpötila on yhä nollan tienoilla.
Lämpötilaa lasketaan puolella asteella kuuden tunnin välein.
Kestää kuusi viikkoa, kunnes lämpötila on -196 astetta.
Käytämme erittäin hidasta jäädytysmenetelmää.
Eivätkö hänen solunsa tuhoudu, kun hänet jäädytetään?
Ryhmämme ratkaisi sen ongelman jo kaksi vuotta sitten.
Hänen suuhunsa asetetaan putki.
Emme ole ilmoittaneet sitä julkisesti, mutta olemme kehittäneet uuden lääkkeen.
Sitä annostellaan 0,9 milligrammaa minuutissa.
Potilas nielee lääkettä -
erittäin hitaasti.
Viidentoista päivän kuluessa 20 litraa imeytyy elimistöön -
tavallisen ruoansulatusprosessin kautta.
Siksi se tunkeutuu nanotasolla solujen joka kolkkaan.
Jäätymätön säilytysneste tunkeutuu kaikkialle.
Toisin sanoen se on neste, joka estää solujen tuhoutumisen.
Ryhmämme jatkaa alati tutkimuksiaan.
Miten estätte veren jäätymisen?
Reiden kautta asetettu putki on yhteydessä aorttaan ja alaonttolaskimoon.
Veri kiertää elimistössä tasaiseen tahtiin.
77 tunnin kuluttua,
eli ensi viikon alkuun mennessä, liuos on täyttänyt kaikki verisuonet.
Kiitos, Nonomura. Kiitos kaikille.
Voidaanko Miyamotoa vastaan nyt nostaa syytteitä nykyajassa?
Tai mitä me sellaisia mietimme?
Näin arvokas asia pitää säilyttää joka tapauksessa!
Musashi jää eloon!
Käytimme nestemäistä typpeä. Prosessi alkoi viisi päivää sitten.
Lämpötilaa lasketaan kaksi astetta vuorokaudessa.
Nyt viidentenä päivänä nesteen lämpötila on -10 astetta.
Se saavuttaa lopullisen -196 asteen lämpötilan noin viidessä viikossa.
Kuten näette,
Musashi jää maailmaamme.
Tämä säilöntä…
Onko tarkoitus herättää hänet jonain päivänä henkiin? Vai…
Vai mitä?
Pidetäänkö Musashi Miyamoto pysyvästi säilöttynä?
Onko siinä jokin ongelma?
En ajattele nyt vain omaa etuani.
Et kai vain suunnittele sellaista, vaari?
Et kai tästä eteenpäin aio ottaa tätä miestä käyttöösi aina, kun huvittaa?
Kuunnelkaa.
Onko Musashi Miyamoto elossa? Ei tietenkään ole.
Onko hän sitten kuollut? Ei sekään ole oikein.
Olemme pysäyttäneet ajan.
Tämä on Musashi Miyamoto täydellisessä olomuodossaan.
Olisiko hänen polttamisensa ja hautaamisensa tuonut suurempaa lohtua?
En hyväksy sitä.
Matkalle lähtenyt Musashi voi aina palata!
Me säilytämme kehon hänen kotinaan!
Se on todellista vilpittömyyttä vainajaa kohtaan.
Vaikka hän ei koskaan palaisi, hänen kotinsa on yhä olemassa.
Eikö se ole paras tapa muistaa häntä?
LOPPU
Tekstitys: Vesa Puosi