S-o spunem pe șleau!
Când vorbim despre adevăr,
există versiunea cuiva
și adevărul despre droguri.
Sunt lucruri foarte diferite.
O vreme, țara a fost absorbită de tot scandalul
din perioada filmărilor la Doi bărbați și jumătate.
Au culminat cu faza despre sângele de tigru și altele.
El lupta pe viață și pe moarte și încă era dependent.
Apoi, începi să bănuiești ce se petrece.
Dar acum,
dacă acel om talentat
ni s-ar adresa direct, treaz fiind,
știu sigur
sau cred cu tărie
că, dacă-l întrebați pe Charlie dacă a făcut asta,
vă va spune adevărul.
ALIAS CHARLIE SHEEN PARTEA 2
E o zi bună să trăiești.
Mi-am regăsit pofta de viață prin acest program.
Mulțumesc familiei și prietenilor pentru sprijinul lor!
Le mulțumesc fanilor pentru tot sprijinul și scrisorile lor,
cuvintele bune și, data viitoare, ne revedem la o premieră!
Era la dezintoxicare. M-a sunat să-mi spună că-l externează.
Știți ce voia să facă?
Să joace baseball.
Martin l-a dus pe teren, de la dezintoxicare.
Când am ajuns, era un meci pe teren.
Un meci amical.
Insistam să-l lase pe Charlie să participe la meci.
Când au văzut cine e, au acceptat.
A fost un moment minunat.
S-a dus să lovească.
A înscris de față cu tatăl lui.
Abia ieșit de la dezintoxicare.
Nu-mi venea să cred că se întâmplă.
Aș fi păstrat mingea.
E frumos când primești o a doua șansă.
Se spune că succesul e mai dulce a doua oară.
Vreau să-l gust.
Pe curând!
DOAR PROBLEME
După ce am ieșit de la dezintoxicare mi s-au oferit
doar roluri mici, neglijabile.
Eu căutam stabilitate.
Să lucrez cu normă întreagă.
Căutam consecvență.
Căutam ceva cu un ritm prestabilit,
căruia să mă pot adapta.
Iubeam serialele, crescusem cu ele.
M-au atras mereu, fiind un mediu
în care scenariile erau ușor de înțeles.
E cea mai romantică boală pe care am avut-o vreodată.
Dar părea nevinovat, datorită umorului.
Aveau un efect asupra ta,
dar fără să simți
că a fost necesară o introspecție majoră.
Și m-au sunat.
Să căutăm alte gropi de gunoi!
Loturi virane, barje… New Jersey.
Orice e posibil se încheia. Mike era bolnav.
Dintre afecțiunile neurologice,
Parkinson e cea mai aproape de găsirea unui tratament.
Dar avem nevoie de fonduri.
S-au întrebat dacă l-aș putea înlocui.
Așteptările nu erau doar mari.
Erau mari cât casa, absolut gigantice.
Cum ai zis că te cheamă?
Să nu ne grăbim!
Scenariul lor era foarte tare, amuzant.
Eu eram tipul cu un trecut mai dubios.
Era în regulă, așa făceau legătura cu noi,
eram implicat personal în glume,
se făcea referire la mizeriile de care auzise toată lumea.
Deci așa e când tu rămâi treaz.
De asta n-am fost productiv în anii '90.
Mi-a plăcut. Când filmam Orice e posibil,
se difuza Viața la Casa Albă.
Tata venea în serile de marți la mine.
Ne uitam la Orice e posibil, apoi la episodul lui.
În sondajele de a doua zi,
Viața la Casa Albă ne făcea praf.
Am emoții. Sunt încântat și fericit să mă aflu aici.
M-au nominalizat la Globurile de Aur.
Nu e rău! Ții minte ce te-am învățat.
Este primul tău mare premiu din carieră?
E singurul.
- Singurul, până în prezent? - Da.
N-am mai fost invitat. Sunt cu logodnica mea, Denise.
Da. Bună, sunt Denise Richards!
Charlie Sheen, Orice e posibil!
Denise, ai avut dreptate! Logodnica mea a visat că voi câștiga.
Mulți vor fi surprinși că ai acceptat să apari în acest film.
De ce te afli aici?
Știu multe, dar nu vorbesc despre asta.
Și Charlie știe asta.
Vreau să fiu sinceră.
Să dau cărțile pe față,
ca să nu fie documentarul ăsta ceva siropos,
o dulcegărie mizerabilă.
Când eram adolescentă, tata ne-a dus pe mine și pe sora mea să vedem Plutonul.
Tata e veteran din Vietnam.
Și…
Fără supărare,
trebuia să ne ducă la un film despre fete și machiaj.
Dans murdar.
Și-a dus fiicele la Plutonul.
I-am spus tatei:
„Te-ai fi gândit, când ne-ai adus pe mine și pe Nellie să vedem Plutonul,
că mă voi mărita cu afurisitul ăla?”
Nu?
Am cunoscut-o pe Denise pe un platou de filmare.
Un film banal, Broker falit, caut parteneră cu stare!
Să ne bucurăm de viața meritată și mai mult!
Și mai mult!
Era ca un vis întruchipat. Pe atunci, era cea mai sexy femeie.
Era evaziv și timid.
I-am zis să-mi spună direct dacă vrea să ieșim la cină.
Cred că s-a emoționat.
Lumea ar fi surprinsă să afle asta.
Charlie poate fi foarte timid.
Apoi mi-a spus despre un meci.
Am întrebat-o dacă-i place baseball-ul. A zis că nu.
„- Știi cine e Barry Bonds?” „- Am auzit de el.”
Am zis: „Încearcă să atingă un record.
În seara în care vrei să ieșim,
va juca în Houston, având 69 de tururi complete.”
„Cum adică?”
„Adică nu pot rata meciul. Dacă vrei, vino la mine și comandăm ceva!”
Nu voiam să rateze meciul din cauza mea.
Nu voia să nu mai ieșim, ceea ce mi s-a părut foarte drăguț.
Și, deși tata m-a sfătuit să nu merg acolo,
m-am dus acasă la Charlie și ne-am uitat la meci.
Ne-am încălzit mâncarea la microunde.
Eu mi-am adus-o pe cea livrată de serviciul meu de catering.
El urma dieta Zone, avea mâncarea lui.
A fost foarte romantic.
Ne uitam la meci.
În tot sezonul, Bonds a câștigat primele două aruncări fără să lovească.
Era spre finalul meciului, poate a șaptea sau a opta repriză.
Cel care arunca a greșit.
I-a dat una ușoară.
Barry Bonds are 69 de tururi complete, o minge, o aruncare.
Uite-o cum se duce!
Al 70-lea tur pentru Bonds!
Peste banca de rezervă a Houston Astros, zona din centru-dreapta…
Cred că amândoi am considerat
că asta a fost un semn.
Meciul se terminase. Fusese o seară plăcută.
Am condus-o spre ușa casei din Westwood.
I-am zis: „A fost foarte frumos!
Să ne mai vedem! Nu vreau să te presez.”
Era calm.
Părea cu picioarele pe pământ.
Nu voiam să fac primul pas.
Sunt cam de modă veche.
Nu era cum se scria despre el. Era foarte diferit.
Mai ales treaz.
Încă încercam să mă dezmeticesc.
Ea s-a întors,
m-a prins de cap și m-a sărutat.
Ne-am încins.
Și mai mult!
N-am făcut sex atunci.
Dacă ți-aș zice că, dacă nu mă lași, te părăsesc?
Simțeam o legătură puternică.
Când Denise și Charlie s-au căsătorit, amândoi păreau foarte fericiți.
Mi-am zis că vor fi împreună pentru tot restul vieții.
Era complet.
Simțeam că e complet și emoționant.
Primul meu invitat joacă în Orice e posibil,
al cărui ultim episod de o oră se va difuza miercuri, la ABC.
Aplauze pentru Charlie Sheen!
În acel moment,
viața era grozavă.
Apoi ne-au sunat.
Orice e posibil…
fusese anulat.
Ai luat-o personal?
- Puțin, da. - Da.
Am decis să profităm, anunțând
că voi continua cu serialele și că vreau să aleg ce-i mai bun.
M-a sunat cineva. Chuck Lorre dorea să discutăm.
PRODUCĂTOR CHUCK LORRE
Ai atins cumva echilibrul ideal.
Cred că ai creat două treimi din serialele difuzate.
- Nu doar să… - Scuze!
În Doi bărbați și jumătate erau doi frați.
Unul era ca Iov, cel din Biblie.
Era un om bun și muncitor care tot pățea chestii.
Celălalt era un personaj dionisiac, un tip petrecăreț.
Era zeul distracției, al vinului și al sexului.
Când eu și colegul de proiect am propus ideea acestui serial la CBS,
am asemănat unul dintre frați
cu Charlie Sheen.
M-au întrebat dacă-l pot coopta.
Rămâne peste noapte? Am parcat în spatele mașinii ei.
DOI BĂRBAȚI ȘI JUMĂTATE
BULEVARDUL B, SCENA 9
Îmi amintesc prima filmare.
M-a luat deoparte și mi-a spus: „Știu că se zic multe despre mine.
Nu mai consum nimic de doi ani. Contează mult pentru mine să rămân așa.
Chiar încerc să-mi schimb viața.”
Mi s-a părut interesant că a simțit nevoia să-mi spună asta.
„Am să fiu serios, să nu-ți faci griji!”
Uneori, în mijlocul zilei, fără niciun motiv,
îmi fac o carafă de margarita și trag un pui de somn pe terasă.
Charlie Sheen simbolizează decadența.
Ajunge doar să-i zici numele și toți știu.
Toți se așteaptă la un seducător.
La unul cu vorbele la el.
Putea petrece toată noaptea, întârzia o oră,
trecea pe la machiaj, îi saluta pe toți
era mereu tipul cel tare.
Dar, curând, îți dădeai seama că ascundea multe.
Charlie ascunde un conglomerat de temeri.
Când am înțeles asta, l-am înțeles și pe el mai bine.
Dar oscilează între a fi capabil
să le facă față firesc
și să le facă față într-un mod distructiv.
Adică, prin droguri și petreceri.
Cu riscul de a suna învechit, are o aură ca Dean Martin,
un șarm fără efort.
Dean Martin a jucat foarte rafinat rolul unui bețiv,
ca și Charlie.
Charlie a făcut dintr-un personaj demn de dispreț
unul adorabil.
Îngerii lui Charlie.
Ăsta e geniul lui Charlie Sheen,
umorul său, talentul actoricesc.
Să ne uităm!
În apărarea mea, e cam frig aici.
Mereu l-am considerat potrivit pentru comedie.
Avea o abilitate naturală pe care nu o poți învăța.
El avea asta.
Adora să aibă el ultima replică.
Nu cunoșteam lumea televiziunii, dar știam că e mult de muncă.
E un grup de sprijin, Charlie.
Doar tu pretinzi că-i despre whisky și trabucuri.
Și, chiar dacă știam că are umor,
felul în care controla atmosfera,
ca personaj principal,
cum impunea ritmul umoristic cu replici foarte bine plasate,
m-a surprins și m-a încântat asta.
Scuză-mi fratele!
Gândește cu scula, nu-i foarte luminată la cap.
Așa e. Cine mă cunoaște poate confirma.
A fost brusc.
A câștigat imediat atenția publicului.
Labele jos de pe soția mea!
A avut un succes uriaș, imediat.
Am avut succes de la început.
În acea ultimă duminică de dinainte de difuzare, mă uitam la meci
și apăream în multe reclame.
Ne promovau intens.
E greu să-ți temperezi încrederea
când totul pare atât de ușor.
„E amuzant, e ușor, toată lumea ne iubește.”
Când pare așa de ușor,
poți ajunge să crezi
că va fi mereu atât de ușor.
Ei mi-au propus ideea.
„Ce-ar fi să joace Denise o iubită de-a ta?”
Am acceptat.
Așa nu țipa la mine când ajungeam acasă pentru că sărutasem o fată.
Nu-mi prea place „Hai la mami!”
Ce zici de: „Hai la școlărița catolică”?
Da, monseniore!
Aleluia!
Denise mi-a părut mult mai pragmatică decât Charlie.
Era ancora de care avea el nevoie.
Uite ce căcuță frumos ai făcut!
Ne trebuia un bebeluș în scenă.
Ne-am adus fetița, pe Sam.
Avea câteva luni, gângurea pe atunci.
S-a întâmplat ceva ciudat.
Când schimbam replici, nu scotea un sunet.
Când ne-a editat episodul, Chuck a remarcat:
„Fiica ta ți-a moștenit sincronizarea,
n-a întrerupt o singură replică
dintre tine și mama ei.”
- Îl arunci tu? - Sigur.
Puteam vedea că n-avea să fie vreodată acel tip din suburbii,
soțul tipic.
Simțeam că luptăm contra curentului.
Ce e?
Nimic.
La un moment dat, Denise a apărut pe neașteptate.
Cineva ciocănea frenetic la ușă.
Era Charlie. Am întrebat ce e.
Se uita agitat în jur, părea vinovat.
Pare un clișeu, dar mă rugase să-i ascund ceva,
o pungă maro de hârtie. Am întrebat ce-i acolo.
Nu voiam s-o țin. „E legal? Ce e…”
Mi-a zis că e legal și am acceptat.
Am dus-o în cabină și am închis ușa.
Mă sâcâia prezența pungii.
M-am întrebat: „Ce-ar putea fi atât de jenant
încât să-l ascundă de nevastă-sa?”
Nu m-am abținut. M-am uitat în pungă.
Da, era ceva legal. Era revista porno Barely Legal.
Cum te îndepărtez?
Mi-a părut rău că relația dintre Charlie și Denise se deteriora.
- Nu te poți implica! - Ba da.
Da? Dovedește-mi!
Imediat ce serialul a început să aibă succes,
presiunea l-a afectat, cred.
Parcă sabota succesul și familia noastră.
Am simțit acest sabotaj când lucrurile au început să meargă bine.
Încearcă una! Te va relaxa.
Perfect!
Charlie, nu poți să iei o pastilă fără să știi ce este!
Tocmai mi-a zis ce e. Mersi, mamă! Plec.
N-aveam stare.
Căutam orice putea fi justificat,
dar care să nu mă deraieze de tot de la ce încercam să fac.
Pastilele au părut să fie soluția.
Așa am crezut.
Ce fel de pastile?
Hidroconă, cum ar fi Norco sau Vicodin.
Mereu începe cu doctorul,
care le prescrie pentru că ai dureri
pe care le-ai putea îndura cu un analgezic și gheață.
Știai că ești dependent și că ai apucat pe acest drum?
Ce-ai gândit? Nu te-ai gândit la consecințe?
Ba da, dar mi-am găsit multe justificări.
„Da, am cam exagerat cu alea,
dar poate dacă schimb ceva aici,
o pot ține mai bine sub control.”
Înțelegi?
Și asta-i povestea pe care începem să o credem.
Se vede vidul din privirea rechinului.
Doi bărbați și jumătate!
Se vede vidul din privirea lui Charlie Sheen.
Din păcate, pastilele
dau stări de furie irațională.
Schimbările au apărut rapid.
I-am contactat sponsorul, să-i spun că sunt îngrijorată.
Cei apropiați lui spuneau că mi se pare, de la hormonii de după naștere.
Dacă nu mă port cum vrei tu, crezi că e hormonal.
Nu de fiecare dată, dar admite că există un tipar!
Eram sigură că nu-i în regulă ceva.
Atunci am observat cum apropiații lui
ne ațâță unul contra celuilalt, deși eram căsătoriți,
aveam un copil împreună, eram și însărcinată.
Mi-a fost foarte greu.
Nu-s genul de soție care tace.
Sunt o femeie puternică.
Știam că nu-i în regulă ceva.
Cearta dintre Sheen și Richards.
Lui Charlie Sheen i s-a interzis legal să se apropie de Denise Richards.
Da, aveam accese de furie.
Nu ești furios pe om,
ci pentru că acea a doua doză pe care a trebuit s-o iei
doar ca să te simți oarecum normal
nu ți-a mai oferit euforia primelor două sau trei dăți când ai luat.
Îți petreci toată ziua noaptea, weekend-ul, orice,
căutând acele prime senzații, ca niște jeturi calde.
Ca un jacuzzi invizibil.
Niște jeturi calde.
A devenit foarte agresiv.
E uimitor ce spune Denise că s-a întâmplat, în privat.
Charlie și Denise!
Richards spune că Sheen a amenințat că o ucide.
Câte am îndurat din cauza lui,
mă mir că mai sunt aici.
Singurul mod de a trece prin tragicul acelor vremuri
era să-mi păstrez simțul umorului, pentru că atât de rău ajunsesem.
Atât de rău era.
Puteam să glumim, să ne prostim.
Lumea ar fi zis că suntem nebuni, să râdem de așa ceva.
„Mai știi când ai spart cu bâta toate televizoarele?”
Sună groaznic și sumbru, dar pentru noi…
Așa era viața noastră.
Dacă n-aș fi fost puternică,
aș fi ajuns foarte rău, doar ca să fac față acelor vremuri.
A fost greu.
Am îngreunat inutil situația.
Și recunosc asta.
Și nu sunt… Chiar și azi, îmi pare foarte rău.
- Îi pasă de copii? - E mai ușor la vreo înfățișare?
Nu. Nimeni nu vrea să fie aici. Nu căutăm publicitate.
E jenant și umilitor. O fac pentru copiii mei.
Denise și Charlie aveau două fiice.
M-am gândit că, dacă divorțează,
probabil s-a apucat iar de droguri.
Denise și Charlie erau incredibili.
Dar acum, e incredibil cât de urât se desfășoară
divorțul dintre Denise Richards și Charlie Sheen.
Când s-a născut Lola, din cauza problemelor,
n-am apucat, când era mică,
să formez o legătură cu ea.
Când eram mică, îmi doream să fie treaz.
Pentru că nu poți avea o relație adevărată
cu cineva dependent.
E greu, pentru că nu au starea potrivită
și nu pot discuta așa cum și-ar dori.
Când eram mică, nu mă simțeam apropiată de tata.
Nu mi se spuneau prea multe. Probabil voiau să mă protejeze.
Voiam ca fetele să creadă că totul e bine.
Nu e vina lor că am divorțat.
N-au cerut să aibă o familie destrămată.
N-au cerut să aibă parte de atenția publicului și alte mizerii.
- Scuze! - E în regulă.
- Îmi cer scuze! - Hai să luăm o pauză!
- Nu-mi pasă dacă filmează. - Mie da.
- Să filmeze! - Știu, dar cred…
Să filmeze, doar faceți un documentar!
E în regulă, nu-mi pasă dacă filmează asta.
Pentru că e adevărat.
Dacă vreți adevărul, ăsta este.
Viața mea cu Charlie a avut trei etape.
E perioada în care l-am cunoscut și m-am căsătorit cu el.
Divorțul nostru și apoi consecințele.
- Scuze că mă emoționez! - Nu, e în regulă.
Au fost multe, a trebuit să mă abțin.
- Așa? - E bine.
Ziua liberă a lui Ferris Bueller.
Știi de unde mi-l amintesc, din tinerețe?
Era sportivul cuceritor. Din Lucas?
- Da. - Era sexy… Îmi plăcuse Dans murdar.
Am dansat în copilărie. De acolo îl știu.
Să fie clar, n-a jucat în Dans murdar.
Doamne!
Cred că tocmai divorțaseră
și atunci l-am cunoscut.
A apărut ca un far într-o furtună.
Eram acasă la un prieten, la un chef.
Am discutat o oră.
Am aflat că se lăsase de cinci ani de droguri.
I-am luat numărul și am mai vorbit peste câteva zile.
Am fost la ea, apoi i-am urat noapte bună.
Chestii de modă veche.
Îmi plăceau spiritul ei, optimismul, energia.
Când Charlie s-a căsătorit cu Brooke,
filmam și n-am putut să merg. S-a dus soția mea.
Apoi, m-a sunat soția.
„Vai de mine! Îmi fac griji”, mi-a zis.
„Să-ți zic ce toast a ținut Martin Sheen la nuntă!”
„Bine!” am zis, pregătindu-mă.
Cică s-a ridicat și le-a zis: „Sper că voi doi știți ce faceți.”
Și s-a așezat la loc.
Ăsta a fost toastul lui Martin Sheen la nunta lui Charlie Sheen.
Brooke e din Palm Beach.
Și le-am spus părinților: „Nu vă lăsați fiica să se mărite cu el!
El e minunat, dar e o catastrofă. Să n-o lăsați!”
Un lucru a dus la următorul.
Ne-am căsătorit, am avut copii.
Băieții s-au născut amândoi cu probleme cardiace.
Filmările au trebuit să continue.
Dormeam la spital,
unde încercam să-mi învăț replicile,
mergeam să-i văd la orice oră din noapte
și încercam să vin la repetiții.
După fiecare dublă trasă, discutam la telefon cu Brooke.
Se adunaseră multe resentimente,
deoarece serialul conta atât de mult,
deși nou-născuții protagonistului erau în mare pericol.
Copiii sunt bine. A fost temporar.
Și-au revenit, sunt rezistenți.
Dar, da, pe atunci…
A fost înfricoșător.
Nu acuz pe nimeni.
Încerc doar să înțeleg
cum s-au desfășurat lucrurile.
Îmi amintesc
de noaptea în care nouă ani fără cocaină s-au încheiat spectaculos.
Ea era cu o fată în baie. Le-am auzit, prizau cocaină.
Am început să bat la ușă.
Au zis: „Ce vrei? Nu ne strica cheful!”
Am zis: „Dacă faceți așa ceva în casa mea,
măcar n-o irosiți!
Faceți-o cum trebuie!
Vă arăt eu cum se prepară!”
Și ne-am apucat.
ASPEN, COLORADO
Credeam că o să mor o oră.
Cum te cheamă?
Brooke.
Și cum îl cheamă pe soțul tău?
Charlie Sheen.
Iată poza lui Charlie Sheen de la poliția din Aspen!
Și-a petrecut o parte de Crăciun închis.
Soția a chemat poliția la casa lor de vacanță.
E important de menționat momentul în care, înainte să plec cu avionul,
când tata m-a dus la aeroport cu mașina.
Când mergeam spre avion, mi-a zis:
„Nu pleca! Nu te urca în avion!”
„- De ce, o să se prăbușească?” „- Nu, dar…”
Mi-a zis că are o presimțire rea.
El era solul trimis să prevină toată durerea.
Nu pot vorbi prea mult despre asta, deoarece…
Nu știm dacă ea dorește să abordeze subiectul.
Ce s-a întâmplat, mai exact?
Soțul meu m-a amenințat…
Cu un cuțit. M-a amenințat și m-am temut pentru viața mea.
Am luat-o rapid la vale.
Noi doi, soț și soție, stăteam într-o cămăruță,
nu ieșeam de drogați ce eram,
deja eram paranoici, nebuni.
Au apărut tot felul de purtări ciudate, din păcate.
Alcoolemia ei era de 0.13. Legal, e considerată beată.
Și-a retractat o mare parte din mărturie.
Situația rămâne incertă.
Mi-am retras rapid mărturia.
Ți-ai retras mărturia?
Da, am făcut-o și așa a scăpat.
Deoarece a trebuit să-mi retrag mărturia,
procurorul s-a supărat pe mine.
Cum adică a trebuit? Spune-ne!
Dacă nu retractam ce spusesem,
Charlie putea să aibă probleme.
Ai simțit că trebuie să-l aperi, având în vedere situația voastră?
Desigur! Nu era doar soțul meu,
dar și eu eram afectată grav și luam droguri puternice de multă vreme.
Cum aș fi putut să declar cu certitudine
ce și cum s-a întâmplat,
în starea în care eram?
M-am dezmeticit
și am văzut în ce situație ne-am băgat și ce căcat făcusem.
Scuză-mi limbajul!
Și nici nu-mi prea aminteam.
Nu-mi amintesc bine acea noapte.
N-aș putea preciza ce s-a întâmplat,
dacă eu am fost o victimă.
Consider că sufeream de psihoză, chiar.
Desigur, și eu sunt de vină.
M-am împăcat cu Brooke cu privire la asta.
Am depășit momentul.
Păcat că nu a putut rămâne între noi!
Nu-i corect să alegeți momente din cele mai grele timpuri ale lui Charlie
și să-l definiți astfel ca om, bazându-vă pe asemenea momente.
Mai ales că luase droguri care îți schimbă firea și comportamentul.
Acel incident ne-a distrus relația.
Căsnicia dintre Charlie Sheen și Brooke Mueller
e pe sfârșite.
Luni, Sheen a intentat divorț.
A fost acuzat de violență domestică după o ceartă cu Mueller, de Crăciun.
A fost prima dată când m-am gândit să plec.
Nu voiam să încurajez violența și asta se petrecea.
Am discutat cu Chuck, înainte să ne citim replicile.
A spus că trebuie să fac lucrul corect.
Să-i adun pe toți și să-mi cer scuze.
Am refuzat să fac asta.
Voiau musai să savureze acest moment,
care oricum ar fi fost plin de falsitate.
Mi-am făcut-o cu mâna mea.
Mi-am rănit soția, copiii, pe mama.
Scandalurile i-au distrus cariera lui Tiger Woods.
Charlie Sheen, însă, are succes în pofida necazurilor care se tot adună.
Doi bărbați și jumătate e în topul audienței luni, după arestarea lui.
Charlie Sheen nu se ascunde, iar publicul a acceptat,
pe când Tiger Woods
e perceput drept sportivul perfect, imaculat.
Dacă greșește, opinia publică se întoarce imediat împotriva lui.
CBS face mulți bani de pe urma reclamelor.
În sezonul trecut, au făcut 155 de milioane.
Ar prefera să nu trebuiască să suporte năravurile lui Sheen,
dar n-au ce face.
Les Moonves a venit la el acasă
la nouă dimineața cu directorul de la televiziunea Warner Bros,
să-i propună două declarații.
Ori declarau că va merge la dezintoxicare
și că vor relua filmările când iese,
ori declarau că serialul a fost anulat și se termina cu tot.
Se prăbușea în toate felurile posibile.
Își renegociase pe încă un an contractul pentru un serial în care jucam și eu.
Charlie, sunt Alan, fratele tău! Nu e mare lucru.
Am spus că nu sunt sigur,
mă simțeam epuizat emoțional, știam că-s mulți bani în joc,
înțelegeam că serialul avea mult potențial încă,
dar nu știam cât aș mai fi rezistat
și ezitam să revin, din teama că va ieși prost.
Așa le-am spus.
Se pare că erau vândute în avans câteva sezoane din serial.
A meritat efortul
să investească atâția bani în Charlie.
Istoric. Cum se numea?
Au urmat discuții telefonice
Da.
…între mine, Moonves și avocatul meu.
Noi refuzam și eram siguri că blufează.
Kim Jong Il era dictatorul Coreei de Nord.
Mereu făcea pe nebunul și s-a ales cu o grămadă de ajutoare,
de la țări atât de înfricoșate, încât aruncau cu bani în el.
Cam așa a fost și aici.
A negociat nebunește,
pentru că se alegea praful de viața lui.
Eu,
având o viață bunicică pe atunci, m-am ales cu o treime.
Aici, băieți!
- Ne bucurăm că s-a întors. - E vesel.
Absolut. E campionul meu.
- Charlie e cel mai tare. - Frumos!
CBS au insistat și au primit, cu vârf și îndesat.
Sheen a semnat un contract pe doi ani
ca să revină în serial, cu două milioane și jumătate pe episod,
devenind astfel cel mai bine plătit actor de televiziune.
Contractul negociat a fost fabulos
pentru orice actor de televiziune de atunci
și cred că și până în prezent.
Chiar m-am supărat pe echipa lui, după ce au semnat contractul.
„Nu se simte bine, de ce îl puneți să joace într-un serial?”
Dar ei voiau să continue, vedeau doar banii.
Toată lumea vorbea doar despre asta,
că va fi cel mai bine plătit actor de la TV din toate timpurile.
Da. A fost mult.
N-ar fi trebuit să-i dea atâția bani unuia cu starea mea mentală de atunci.
A fost garanția unui dezastru.
…binele nu triumfă mereu.
Uneori, răul…
Unde suntem?
Suntem în apartamentul meu în Hollywood, California,
pe care mi l-a dat Charlie
când lucram pentru el, să zicem.
Dintr-un traficant mărunt,
am ajuns să întorc banii cu lopata.
Marco, alias Phil Heinz,
exact ca marca de ketchup,
e un prieten de-al meu.
Și nu-mi amintesc
cum ne-am cunoscut.
Abia ieșisem din închisoare și m-a sunat cineva.
M-a salutat. Am întrebat cine e.
A zis că e Charlie Sheen.
Am crezut că e o farsă.
Dar i-am recunoscut vocea. La închisoare,
puneau doar Polițiști, George Lopez, și Doi bărbați și jumătate.
Am întrebat-o pe Barbie, amica mea, dacă vrea să se distreze cu Charlie Sheen.
A zis că da.
„I-o trag și pe gratis lui Charlie Sheen”, a zis ea.
În fiecare seară, în primele două săptămâni,
apoi, la fiecare două seri,
primeam câte 15 mii de dolari de fiecare dată când mergeam la el.
Uneori 20, alteori 30 de mii.
Era ceva…
Era uimitor.
În unele seri, eram doar noi doi.
Stăteam, beam, ne uitam la filme și ascultam muzică.
Făceam chestii normale, doar că eram praf de drogați.
Decizia era grea.
Abia ieșisem din pârnaie pentru trafic de droguri
și voiam s-o iau pe calea cea bună.
Dar a apărut șansa asta,
parcă aș fi câștigat la loto.
Cine n-ar fi făcut-o?
Din când în când, mai făcea câte ceva, sărea peste o zi de repetiții.
În mintea mea, aveam dubii.
Firește, presupuneam că nu face nimic.
Venea vinerea, când filmam cu public.
Își știa replicile, se descurca.
Recunoști că ai o problemă?
Chiar nu știu.
Cred că în ultimii doi ani ai serialului
știam că anumite lucruri au luat-o razna.
Probabil nici eu nu voiam să admit.
Când traiul tău depinde de al lui, nu vrei să admiți.
„Totul va fi bine.
O să fim bine, totul va fi bine.”
Dă-mi telefonul!
Dă-mi-l!
E pe aici, pe undeva. Stai așa!
Stai să-l scot! Scuze, am buzunare adânci!
Dacă înțelegeți ce zic.
Mă chemau mereu acolo, pentru că nu puteam fi concediată.
Eram fosta soție. Eram deja concediată.
Când erau disperați, mă rugau:
„Poți veni, te rugăm, să vezi dacă e în viață?
Nu l-am văzut de două zile.” Apoi îi băteam la ușă
și strigam la el să deschidă.
I-am adus mâncare o dată. Când am ajuns, Jon Cryer era acolo.
Eu făceam sandvișuri, iar Jon era foarte agitat.
M-a întrebat ce fac.
I-am zis: „Sandvișuri, n-a mâncat nimic.”
Și am văzut cum coboară vreo două-trei târfe.
Iar Jon m-a întrebat dacă lor le fac sandvișuri.
Am răspuns că da.
Ce era să zic?
„Scuze, din cauza meseriei tale,
nu primești un sandviș cu maioneză, muștar, curcan, brânză și salată”?
Doar nu făceam vreun sandviș de soi.
Încercam doar să-l ajut, să-i fie bine.
Ai rupt scaunul ăla, te-a făcut să cazi.
- Ce faci cu el? - Sigur că da.
Uneori, nu mai putea vorbi de la atâta cocaină.
Vorbea în dodii.
Se învârte…
Mă suna și nu-l înțelegeam.
O porcărie.
Într-o dimineață, am aflat din revista TMZ
că Mercedesul lui Charlie e într-o râpă.
Mi-am zis: „Doamne, s-a aruncat cu mașina de pe stâncă?”
M-am dus la muncă, a apărut și el. Ne-am salutat.
M-am uitat să văd dacă-i zgâriat.
Am presupus că, drogat fiind, căzuse în râpă și supraviețuise,
iar apoi urcase înapoi spre casă.
Nu asta s-a întâmplat.
Mercedesul lui Sheen a fost furat din casa lui din Hollywood
și împins de pe o stâncă pe Mulholland Drive.
Apoi, s-a întâmplat din nou.
- De două ori în patru luni. - Da.
Aceeași stâncă.
Nu părea să-l deranjeze.
Altceva n-ați mai găsit pe lume?
N-am să înțeleg multe cu privire la viața lui.
Eu n-aș putea trăi așa.
Să știu că mi-au aruncat mașina în râpă de două ori,
n-aș mai putea dormi noaptea.
Apoi, a început să-l afecteze la muncă.
Îți înțeleg îngrijorarea, dar nu e așa.
Nu se sincroniza bine.
Exagera mult când era drogat.
Era prea prietenos cu toată lumea.
„Cum merge? Salutare!”
Îi îmbrățișa pe cei din echipă, care păreau cam încurcați.
- Ce? - Grozav! Fir-ar să fie! Bine.
Atunci mi-am făcut zilnic griji.
Mă întrebam: „Oare azi rămânem fără el?”
Îl consideram pe Charlie un prieten, nu doar un coleg.
Dar mă temeam că ne pândește o tragedie.
Bună! Mă numesc dr Nassif. Locuiesc în Beverly Park, Beverly Hills.
Da, domnule!
Am primit un apel de acasă de la Charlie Sheen.
Era foarte beat sau drogat.
Și părea să aibă dureri.
Apelul era bizar.
Am înțeles.
Charlie Sheen, actorul de 45 de ani e din nou în centrul atenției.
Ieri-dimineață a fost adus la spitalul Cedars-Sinai din Los Angeles.
Tatăl lui, Martin Sheen, a venit și el ulterior.
Conform TMZ, Sheen a fost scos din casă pe targă
și urcat într-o ambulanță.
Auzeam chestii de la TMZ. Nu știam dacă e adevărat, în ce stare e.
E la dezintoxicare, după o petrecere cu cocaină și alcool
care ar fi durat zile întregi.
N-am mai văzut pe nimeni atât de auto distructiv.
M-am gândit că poate ia droguri ca să se sinucidă.
Eram siguri că a făcut supradoză și că era să moară.
Și a fost înfricoșător.
Dar tot spunea: „Deși sunt în spital acum,
săptămâna viitoare voi fi gata.”
În cele din urmă a apărut un tip, a deschis o geantă
și a scos cam cinci doze, cam așa de mari.
- Cât mingea de tenis? - Da. Din cocaină.
Petreceam cu el săptămâni întregi, care s-au transformat în luni.
Uneori, nu mai rezistam, fizic.
Mă duceam acasă să dorm o săptămână, două.
Și când mă întorceam la petrecere,
el încă petrecea în fiecare seară.
Mi-am zis că parcă n-ar fi om.
Fizic vorbind, Charlie Sheen,
în general sau referitor la câte a supraviețuit,
are reacții chimice diferite.
Eu cred că e diferit la nivel biologic.
Ne uitam unul la altul,
întrebându-ne cum să procedăm cu unul așa de pornit spre autodistrugere.
I-a dat un interviu lui Alex Jones.
Am rămas șocat.
Dă-mi voie să spun că nimic nu e mai jalnic
decât Chaim Levine, numele real al lui Chuck,
care își exploatează vedeta pentru propriile sale interese egoiste.
Ulterior, am aflat că se lansa în acele tirade nebunești
și deoarece folosea testosteron,
care, combinat cu drogurile pe care le lua
și cu băutura, de care se reapucase,
îi provoca aceste crize maniacale.
Cred că nivelul meu de testosteron era la 4.000.
Maxima normală e 710.
Da, asta m-a făcut s-o iau razna rău de tot.
Sunt un om pașnic cu intenții rele.
Ultima dată când am verificat, Chaim,
am petrecut ultimul deceniu
transformându-ți tinichelele în aur, fără efort, ca prin magie.
E genul în preajma căruia vrei să fii. Are ceva magic.
Însă carisma i-a fost înlocuită
de o boală, am putea spune.
De atunci, am ajuns să mă împac cu gândul
că multă furie din viața mea, frustrarea și mânia
pentru cele două mariaje eșuate, cei patru copii
și faptul că am eșuat mereu în asemenea încercări,
le-am revărsat asupra lui Chuck.
Chuck și-a asumat decizia de a opri serialul.
Înregistrezi asta? Înregistrezi totul acum?
Trebuie să mă uit și să decid.
Ce faci?
- Warner m-au concediat. - Mă sună toți.
Și pe mine. „Ce comentați despre Warner Bros?”
I-am zis că ne vedem la Fort Knox.
„Acolo e destul aur cât să-ți plătești trădarea”. Eu câștig!
M-au dat afară!
Felicitări!
Bate pumnul! Dă-l dracului de serial!
Nu mă meritau. Nu mi-au înțeles niciodată geniul.
S-au folosit de mine și m-au aruncat. Ei pierd.
Pentru că nu ei…
câștigă!
Când a fost refuzat de studio,
dependența sa a atins un nou nivel.
A decis: „Le arăt eu lor!”
E arma răutăcioșilor.
Am s-o folosesc contra lui într-o zi.
Să văd cum îl adaug unei riposte pe măsură.
Charlie!
Haide!
Tony Todd, președinte!
Foarte mulți din public îl încurajau.
Ești eroul meu, Charlie! Eroul meu!
Din păcate, dezastrul atrage entuziasm.
- Ce zici, Charlie? - Dacă aș ști, aș purta-o.
Bravo, Charlie! Campionule!
Voiau să vadă dezastrul,
în această epocă în care puteau să asiste la tot.
Acum că sunteți atenți, leneșilor,
bucurați-vă, pentru că Mesia din Malibu, condorul din Calabasas,
vrăjitorul vostru, geloșilor, vi s-a înfățișat!
Dacă oferi, lumea primește.
Și tot primește.
Charlie Sheen, cu vorbele lui.
Andrea Canning, de la ABC, l-a intervievat prima sâmbătă dimineață.
Am început să filmăm la 05:30,
iar el transpira de la un antrenament intens.
La sfârșitul filmărilor, ne-am întrebat, și sigur și voi,
la ce am fost martori
și ce va urma pentru Charlie Sheen și familia lui?
Intervențiile tale de la radio fac lumea să creadă
că iar te droghezi.
Sigur. Da.
Da, Charlie Sheen e drogul meu.
Nu e disponibil pentru că dacă încerci o dată, vei muri.
Ți se va topi fața, vei exploda, te vor plânge copiii.
Am exagerat.
A fost prostesc. E jenant.
Nu-l mai filmați, țineți-l închis, ajutați-l!
Trageți imediat trenul ăsta în gară!
Nu în gară, direct în depou, la reparații!
- Când te-ai drogat ultima dată? - Ultima dată?
A fost o doză peste puterea oricui de a supraviețui.
Despre ce vorbim? Cât?
Nu știu. Prizam și câte șapte grame.
Așa eram. Eu am doar viteză maximă.
Când Charlie a zis că priza câte șapte grame,
chiar asta făcea.
Am văzut cu ochii mei.
- Cum de supraviețuiești? - Așa sunt eu.
Sunt diferit. Am altă constituție,
alt creier, altă inimă. Am sânge de tigru.
Sunt câțiva oameni…
Majoritatea celor care s-au drogat ca mine sau ca Charlie sunt morți.
Suntem ultimii…
supraviețuitori.
Dacă avea cancer, cum l-am trata?
Dependența e o formă de cancer.
Nu mă interesează dacă e tata sau unul picat din cer.
Nu-mi pasă. Poate să fie și tata. Să nu mă judece!
El a făcut niște alegeri,
dar nu știu dacă a prevăzut consecințele.
Nu înțelegi? Nu mă interesează trecutul.
Face parte din cine ești, cum ai ajuns în acest punct…
Aș dori să distrug această paradigmă.
Nu mai aveam control.
Și în pijamale, înainte de cafea, suntem atât de tari că te sperii.
Sheen le numește zeițele lui.
Ești antisemit?
Nu, nu sunt. De ce aș fi? De la ce te-ai luat? Nu, este…
N-aș avea vreodată mentalitatea asta.
Își zice Chuck Lorre. Îl cheamă Charles Levine.
- Da. - Tu îi zici Chaim Levine.
Folosești varianta evreiască. Lumea se întreabă de ce faci asta.
Așa scria în notițe, era o glumă.
N-am făcut tam-tam.
Sheen zice că așa scria
în notițele adăugate de Lorre în finalul fiecărui episod din serial
și încerca să fie amuzant.
Mi-a scăpat. Reacția publică
a amplificat-o, a menținut-o,
fiind sursa inspirației mele.
Îți place să fii perceput drept haotic.
Să stai cinci secunde în mintea mea,
ai vrea să ieși, n-ai face față.
Gândesc rapid,
într-un fel nepământean, poate.
Când ai sânge de tigru și ADN de Adonis…
Accepți situația!
Ai primit magie, aur.
Răspunsul la acel interviu a fost amețitor.
Faima lui Charlie Sheen crește.
A câștigat peste un milion de urmăritori pe Twitter în 24 de ore.
America îl adoră pe Sheen.
Facem ca Sheen.
Îmi pare rău, americani de rând! Pierdeți! Eu câștig! Pa!
Radio Sirius i-a dedicat un canal întreg, timp de o zi.
Radio Sânge de tigru.
The Bakersfield Condors i-au dedicat o seară.
Înghețată cu sânge de tigru la ofertă
și bilet de 2.5 dolari, dacă vii costumat drept Charlie.
- Eu câștig! - Eu câștig!
Eu câștig!
Vedeta își continuă atacurile la adresa culturii pop.
Straniu! Îmi ard fața, dar nu simt nicio căldură.
Faptul că se consideră vrăjitor și că vorbește despre vrăji
i-a deranjat pe unii din Salem.
Să nu mai vorbești despre vrăji!
Charlie Sheen nu e vrăjitor.
Un vrăjitor e înțelept și înțelege lumea spiritelor.
Eu câștig!
TMZ a scris: „Părinți, arătați-le asta copiilor!
Asta sigur îi va face să nu ia droguri.”
Am scos cablul din calculator.
Am ieșit de pe rețelele de socializare.
Trebuia să sperăm
că știe că-l iubim.
Știm că ne iubește.
Poate e suficient.
Poliția i-a luat gemenii,
în urma solicitării fostei sale soții.
Radar Online a filmat incidentul.
Băieții nu aveau pe nimeni
și mi-am zis că dacă nu fac asta, vor ajunge în plasament.
I-am ținut eu, aproape un an.
Dar ca tată? Ți-au fost luați copiii.
Suferi vreun pic?
Da, dar pe câmpul de luptă,
emoția, orgoliul și panica te încurcă.
Urmam un stil de viață care nu se potrivea cu realitatea.
Mă judecam cu cei de la studio.
Refuzau să-mi dea un rest enorm de plată.
Aveam facturi de plătit,
pensie alimentară și n-am putut plăti.
Impresarii mi-au zis că i-au contactat Live Nation
și au propus un turneu.
„Ce fel de turneu?”
Actorul cu probleme și comportament bizar va porni la drum
în Charlie Sheen în direct: Torpila adevărului.
Numele tău e asociat
cu scandalurile, fără supărare.
Torpila adevărului e ceva genial.
Sună interesant.
Cred că ești un proscris american.
De asta ai mai mulți urmăritori pe Twitter
decât oricine de pe planetă.
- Menține luminile! Stai aici! - Suntem gata?
Cred că mulți se delectau privind viața lui Charlie.
Trăia viața la care visau ei.
Multora le-a plăcut asta
că era cel mai bine plătit om din lume
și putea să le dea cu tifla șefilor,
să dea cu tifla tuturor, să-și trăiască viața, să se drogheze.
Se înfuriau când îi impunea cineva o limită.
Îi enerva dacă-l oprea cineva.
Arată destul de bine. O să mănânc asta.
În fine.
Netratată, nebunia se înrăutățește în timp.
Ce le spui oamenilor care spun că ești nebun sau bipolar?
- În emisiune, ai… - Ei nu mă știu.
Au zis că-s bipolar.
Voi știți că-s bi-câștigător, da? Da!
Nici nu știu ce înseamnă bipolar.
Nebunia a pus stăpânire pe mine, în acele 100 de zile.
În acele 100 de zile, i-am rănit grav pe cei dragi mie.
Au avut multe de îndurat.
Mi-a fost foarte greu la școală
pentru că auzeam lucruri pe care nici nu le înțelegeam.
Nu m-am simțit normală la școală.
Mi-am făcut doar o prietenă la școală.
Hai, Charlie Sheen!
Eu câștig!
„Da, e reconfortant!”
Nu, e unul care a primit tot ce și-a dorit din această industrie,
a pierdut tot și acum face crize de furie.
Totul s-a întâmplat pentru că…
i-am zis șefului să se ducă dracului.
Da!
Folosind multe cuvinte.
E ciudat.
Parcă mă uit la altcineva.
Și nu mă uit intenționat.
Îmi dau o stare… Mă trec fiorii de rușine.
- V-ați simțit bine? - E nasol!
Îmi trebuia armură.
New York e dur. LA e cel mai dur.
Însă în Chicago are cei mai mulți fani pe Twitter.
Au venit să-l vadă.
E un film vechi numit Weekend cu Bernie.
Despre un mort.
Uneori m-a întristat să intru în casa lui Charlie,
să găsesc mulți oameni acolo
care parcă îl împingeau, îl puneau să dea autografe.
Faceți loc, vă rugăm!
Înapoi!
Chiar era apt să fie expus așa?
Nu.
Nu cred.
Cauți să vezi o arătare.
Să vezi un om rău cum face nebunii.
Vrei să-l admiri, în mod ciudat, să-l încurajezi
și să-l demonizezi în același timp.
Toți cei care ați cumpărat bilete,
ați dat banii degeaba.
- Nu va veni. - El pierde!
Charlie e nașpa!
Ar fi fost frumos dacă ar fi intervenit cineva,
să zică: „Stați, ăsta nu e…
Ăsta nu e bâlci!
Omul ăsta are probleme.”
Vorbea în dodii, nu-l înțelegea nimeni.
A fost o prostie.
Mi-e milă de cei din alte orașe, care și-au luat bilete.
Dacă mă mai roagă cineva să spun povești, le povestesc cum vor fi dați afară.
Dar, din nou, a trebuit să accept toate astea.
Eu stârnisem asta.
Trebuia să fac față șocului,
imensității acestuia.
Gata! Bun! Următorii!
Oamenii excelează în ipocrizie, în a vehicula idei,
în a face parte dintr-un grup mai bun, mai cu nasul pe sus.
Și distrugerea…
Nu cred că sporește fericirea nimănui.
Dar e plăcut când te lași pradă ei.
Lumea caută acel stimul,
iar pe cealaltă parte
există victime, cum ar fi Charlie.
Ar recunoaște primul că s-a băgat în așa ceva.
La finalul turneului,
eram copleșit, mă sufocam, mă înecam.
Voiam să dispar.
Să intru într-o cameră întunecată cu o pungă de cocaină și să nu mai ies.
Era vai de el pe atunci.
Începea să plângă și îl îmbrățișam.
„Sunt aici pentru tine!”
Tony Todd mi-a fost mereu prieten.
Unul adevărat.
Încercam doar să-l susțin și să-l ajut.
Mulți oameni îl criticau,
spuneau că e în preajma mea doar să profite, să se distreze,
pentru avantaje și călătorii.
Eu zic că venea și deoarece știa
că gașca n-ar face față nevoilor mele.
Mă bucuram să-l știu aproape, în caz că pățeam ceva.
Dar mereu am considerat că ar merita să aibă o companie mai bună.
În unele seri, i-a dat pe toți afară.
„Ieșiți cu toții!” Dar eu am rămas acolo.
Când stăteam la el, îmi luam camera cea mai apropiată de el.
Desigur, în mintea mea, mereu am crezut
că voi intra într-o zi în camera aia și el nu va mai fi.
El nu va mai fi, iar eu nu voi ști cum să fac față, dar…
Eu…
N-am putut să plec.
N-am putut și nici el nu cred că voia să plec.
Ca prieten, ca om, nu puteam să-l las să moară, cât era în grija mea.
Doamne! Scuze, eu doar…
E o poveste importantă.
E greu. Eram pe punctul să cedez.
Era grav bolnav.
Credea că-i de la lăsatul de cocaină,
dar i-am zis că pare să fie de la altceva. Îl mai văzusem în sevraj.
Simțeam niște dureri cumplite,
nu știu dacă v-a zis Denise. Dureri de cap, transpirații,
cumplit de tolerat.
I-am zis că e în neregulă ceva, că nu vreau să îl sperii,
dar când se testase ultima oară pentru HIV?
Credeam că am meningită, cancer la creier.
Credeam că-i stomacul, ficatul, ceva…
Că-mi vor spune să mă pregătesc, pentru că sunt pe moarte.
Și când, în schimb, am primit diagnosticul despre HIV,
m-am simțit ușurat,
pentru că știam că știința și farmaceutica
avansaseră până la a-ți putea oferi șansa unei vieți normale.
Și, în unele cazuri, e mai tratabil decât diabetul.
Aveam deja cinci prieteni în aceeași situație.
A trebuit să țin secret.
N-am semnat nimic, dar a trebuit să țin secret.
Nu m-a deranjat să nu spun. Nu consideram că e treaba nimănui.
Sfatul care mi-a fost dat atunci
a fost să nu dezvălui asta.
Cât de mult posibil.
Cred că n-am crezut niciunul că Charlie va supraviețui.
Era grav, corpul i se deteriora.
Totul era groaznic.
Știa că e iubit.
Cu toate astea.
A primit mai multă iubire, sprijin, atenție.
Doar să fii prezent, fără să-l judeci, fără rușine.
Ești iubit. Să mergem mai departe!
Ar fi trebuit să devin vegetarian atunci,
dar am devenit cocainoman.
Prostește.
Mi-a devenit foarte drag.
Era ca fratele meu.
„Nu-l pot lăsa să moară. E prea tare.”
Consilierul lui antidrog m-a întrebat:
„Poți cumva să i le faci mai slabe?”
I-am spus că voi încerca.
Deci, încetul cu încetul,
am început să reduc cantitatea de cocaină pe care i-o puneam în amestec.
Arăta la fel, dar era mai slab.
Eu credeam că folosesc și cumpăr tot atâta,
dar îmi reduceau treptat concentrația.
Încercau să mă facă să mă las,
dându-mi droguri mai slabe.
A durat un an și jumătate,
dar așa s-a lăsat.
S-a plictisit să fumeze un amestec slab,
pe care-l credea tare.
Pur și simplu…
S-a oprit.
Brusc, n-a mai vrut să ia. A zis că e o pierdere de timp.
Ulterior, când am aflat, m-a impresionat.
Nu știam când o făceau.
Să ajungi să fii forțat să găsești soluții atât de diferite,
încât să faci așa ceva!
„E clar că nu se va opri.
Cum să ne implicăm într-un fel
care măcar să reducă riscurile?”
Deci pot fi salvat.
Merit să fiu salvat.
Eu nu judec oamenii
după cele mai rele lucruri și stadii ale lor.
Suntem ființe complexe, toți am făcut câte ceva rău,
faptele noastre ne aparțin.
Încerc să nu judec.
Să vezi un cunoscut pe care-l știi capabil de normalitate
că ajunge să facă așa ceva,
ajungi să-ți spui:
„Ceva s-a deteriorat în el și e posibil să nu se poată vindeca.”
Bine! Așa!
Vom elibera camera asta
pentru partea asta a zilei.
Trebuie să iasă toți din cameră!
Mulțumesc mult!
Să trecem la tot ce n-ai discutat public!
Aseară, știind că urmează să discutăm
și ce implică asta,
încercam să-mi aduc aminte ce simțeam.
Ce trăiri…
îmi erau foarte familiare.
Am făcut legătura
cu noaptea de dinaintea mărturiei din scandalul cu Heidi Fleiss.
Ce se așteptau să fac, ce știam că trebuie să fac,
ce instrucțiuni primisem.
Parcă erai constrâns cu pistolul la cap.
Absolut.
Și ai înfruntat fățiș acele neplăceri, nu?
Da, deoarece unele lucruri,
unele comportamente,
unele amintiri au avut o putere prea mare asupra mea, mult timp
și mă săturasem să mă țină captiv.
Și acuzația despre Corey Haim?
E o minciună sfruntată.
Aici vor opri toți documentarul
și vor scotoci după povestea aia.
Cred că deja au citit mai multe decât mine despre asta.
SHEEN E ACUZAT CĂ L-A VIOLAT PE COREY HAIM, DE 13 ANI
SHEEN L-AR FI VIOLAT PE HAIM PE PLATOUL LUCAS
Acesta e The Rumor Report, cu Angela Yee.
Corey Feldman a avut premiera documentarului său aseară, în LA.
Zice că Corey Haim i-a spus că Charlie Sheen
l-a violat în timpul filmărilor pentru Lucas.
Provocând rumoare în publicul de la premieră,
Feldman l-a acuzat pe Sheen că l-ar fi violat pe Haim.
Ar fi trebuit să-l dau în judecată pe Feldman.
Sunt mulți oameni buni în industrie. Dar și mulți bolnavi, corupți.
Dar n-am avut chef să-i dau clovnului ăla
atâta atenție.
S-a dat peste cap să lanseze documentarul.
Pe vremuri, eram prieteni, sau așa credeam.
E o născocire răutăcioasă, asta e.
Până și maică-sa a zis că e imposibil.
„E imposibil.”
Deci povestea aia…
Ducă-se!
Brett Rossi, fosta vedetă porno, îl dă în judecată pe Sheen, fost logodnic,
sub acuzația
că, atât timp cât au fost împreună, nu i-a zis că are HIV.
Mai multe femei te-au acuzat în instanță că le-ai expus la HIV.
Când te-au diagnosticat, poate apetitul sexual
te-a oprit să le spui că ai HIV?
Nu, am fost…
Am fost sincer.
Poate unii telespectatori se gândesc
că sexul cu Charlie Sheen e ca ruleta rusească.
Nu te-ai temut să faceți sex neprotejat?
A fost sincer cu mine de la bun început.
Mi se pare important.
Deci știai ce riști?
Da.
Cred că stigmatul social e puternic, de pe vremea când,
fără tratament, era ca o condamnare la moarte.
A ajuns o comorbiditate, dacă e ținută sub control, sub tratament.
Foloseam prezervative.
Deja nici nu mai ieșea la analize. Îmi luasem toate precauțiile.
Iar ele îmi pozau medicamentele, în sertarele din baie.
Boala asta are un tratament specific.
Considerau pozele o poliță de asigurare.
Apoi ne despărțeam, din diverse motive,
și atunci ieșea asta la lumină.
Mă amenințau că mă vor da în vileag.
Trebuia să le dau și mai mulți bani.
Mai ții minte câți bani le dădeai?
Vreo jumătate de milion, dacă scăpam ieftin.
Doar unei persoane?
Da, și chiar era ieftin.
Ca să accepte, de la prima discuție.
Uneia i-am dat 1.4 milioane.
Dar, în toată nebunia asta,
o singură persoană
încă e infectată cu HIV.
Eu, adică.
N-am molipsit pe nimeni.
Și gata.
Orice amenințări sau afirmații se făceau,
erau minciuni sfruntate.
Asta e important. N-ai infectat pe nimeni?
Nu.
Niciodată.
Nu.
Ne poți povesti
unde te-a dus acest periplu sexual?
Turneul e relevant, pentru că, atunci când m-am refugiat în droguri,
ieșind din nebunie…
am avut un apetit sexual exacerbat.
Aș putea explica, mai simplu,
cum cocaina, și cea de bază
și cea mai rafinată, e un excitant sexual.
Dacă tot te uiți la meniu,
la un moment dat
vei explora și alte opțiuni.
„Ce-s toate astea?
Ia să încep cu…
Cu asta, ca aperitiv.
Știi ce?
Uite la ce mă gândesc!
Să luăm câte una din fiecare!
Adu-mi specialitatea bucătarului!!
Decât să discut despre celelalte opțiuni din meniu
sau despre ce am încercat,
cred că vor apărea destui
care să pretindă diverse, când vor afla ce am spus.
Unele vor fi adevărate, altele nu.
Dar nu mai controlez eu povestea.
N-au decât să facă ce vor.
E prima dată când admiți public că ai făcut sex cu bărbați.
E o nebunie.
Cum e s-o spui?
Este eliberator.
Chiar este eliberator. Și e…
În sfârșit, poți să spui?
Să discut asta.
Am zis-o și n-a trecut niciun tren prin restaurant,
n-a picat niciun pian din cer, n-a dat nimeni buzna să mă împuște.
E un teritoriu necunoscut.
Călătoria sexuală de atunci a inclus atât bărbați cât și femei
din cauza cocainei, sau făceai deja asta?
- Atunci am început. - Înțeleg.
Atunci a apărut.
S-a declanșat atunci și apoi,
când nu fumam cocaină,
încercam să mă împac cu asta, să mă lămuresc.
De unde a apărut impulsul? De ce?
Sau de ce s-a întâmplat asta?
Într-un final, am ridicat din umeri.
Și ce dacă?
Uneori a fost ciudat. De multe ori a fost distractiv.
Viața merge mai departe.
Uite în ce hal a ajuns lumea!
Uite în ce hazna trăim azi,
încotro ne îndreptăm!
În aceste condiții,
chiar mai contează celelalte opțiuni din meniu?
Chiar contează?
Dacă nu mă angajează cineva din cauza trecutului meu,
și ce dacă? Oricum nu voiam nici eu.
Dar nu pari
să fii măcinat de remușcări. Înțelegi?
Adică să reneg celelalte opțiuni?
Nu. N-ar avea sens.
- Da. - N-are sens.
- Cred că… - N-are logică.
Spune-ne cum am ajuns azi aici, de opt ani n-ai mai băut.
Știam că mi se termină timpul.
Puteam simți asta.
Eram unul dintre acei oameni
care se lăudau că nu mai iau cocaină, pastile,
nicio astfel de porcărie.
„Eu doar am să beau alcool.”
- Jaden! - Charlie!
- Încântat! - Scuze, sunt beat!
- E OK. - Ce faci?
- Bună! - Cine ești?
- Tamara. - Tamara?
- Bună! - Bună!
Grozav!
Da.
Cred că alcoolul e cel mai groaznic drog.
Înțelegi?
Într-o dimineață, băusem.
M-a sunat Sam, să-mi zică de o programare la coafor în Moopark.
Avea 12 sau 13 ani.
Trebuia să ajungă într-o oră.
Fir-ar! Nu mai condusesem beat.
Tony era prin preajmă. I-am zis: „Trebuie s-o ducem pe Sam undeva.
Eu nu pot să conduc, am băut.” A zis că mă ajută.
Am dus-o, am ajuns la timp. Totul era bine.
Dar când am adus-o,
mi-a frânt inima acel drum.
Pentru că o vedeam în…
Nu conduceam, n-o vedeam în retrovizoare,
dar o zăream în oglinzile laterale.
Stătea acolo, în spate…
Nu stătea pe telefon, doar că…
Știam că se întreabă de ce n-am putut s-o duc doar eu.
Ce căuta Tony acolo? N-avea nimic cu el,
doar se întreba ce caută acolo.
Felul în care m-am simțit în acel moment și apoi, gândindu-mă…
Am simțit că am dezamăgit-o.
Am purtat cu mine acel moment.
M-am gândit ce pot face.
Fie planificat, fie spontan,
când ea sau un alt copil de-al meu au nevoie de ceva,
la mine vin.
La mine apelează.
„Ce pot să fac ca să mă asigur că-i pot ajuta?”
Și era destul de evident.
Să mă las de băut.
Să vedem ce iese!
PROBLEME MAI BUNE
BOB SHEEN DIRECTOR ONORIFIC 2017
Locuiesc de puțin timp cu el.
ȘTERGE-TE PE MÂINI!
Suntem opuși acum.
Da.
Eu uit tot, el ține minte…
CINE A FĂCUT-O E UN ÎMPUȚIT
Eu mereu deschid sticle
și nu le termin.
Las sticla afară din greșeală și iau alta. Îl scoate din sărite.
SATANA TE PRIVEȘTE, BOB!
Deși suntem diferiți ca fire,
ne îndreptăm reciproc greșelile.
Când e trează, e grozavă. Cât timp e trează, sunt fericit.
Procesul ei de recuperare e diferit de al meu.
Asta e tot.
A petrecut cam mult timp luând droguri,
dar începe să vadă
că, dacă preferi drogurile
în locul oamenilor,
la un moment dat vei rămâne cu drogurile.
Charlie a intervenit când situația mea s-a înrăutățit.
Mi-a fost foarte greu.
N-avea niciun motiv să intervină.
Când nu ești întreg la minte,
îi terorizezi pe cei din viața ta.
Și…
Acum a preluat rolul
protectorului responsabil.
Mai ales cu băieții.
- Mă filmează! - Am apărut.
- Stați așa! - Nu știam.
- Ce faci? - Bună!
Mă bucur să te văd!
Cum merge interviul pentru documentar?
- Merge grozav. Mulțumesc că ai întrebat! - Super!
Ne onorează prezența ta.
Mulțumesc! Onoarea e a mea.
Acum are acest rol
mult diferit de cel de dinainte.
E frumos, e magic
și cred că e împăcarea perfectă.
A ajuns deja mai mare și mai bun ca oricine.
Prin copiii săi.
Nu există film mai important sau vedetă mai mare.
Îl sun mereu când am nevoie de ceva.
De orice.
Știu că el va fi primul care va răspunde imediat la telefon.
Lasă totul și îmi sare în ajutor.
Cam la fiecare trei săptămâni, o lună, mergem la pedichiură și bem smoothie.
E drăguț. Înainte, nu aveam ocazia să fim doar noi doi.
Avem o legătură mai profundă decât majoritatea copiilor cu părinții.
DU-TE DRACULUI!
Vreau doar să te salut.
Sper că merge bine.
Merge grozav.
Bine!
Încă îl iubesc.
În povestea asta, rolurile secundare sunt mai importante decât mine.
Încă nu, cucoană!
TRIBUNALUL MUNICIPAL
Nu pot să fiu ca tatăl meu.
Nici nu-mi imaginez.
Ne-am certat de-a lungul anilor.
N-am mai făcut-o de mult.
Am ajuns într-un punct minunat.
Ne-a împlinit emoțional.
Adevărul e că sunt mândru de tine.
Ești băiatul meu!
Și te iubesc.
Într-un cuvânt…
simt recunoștință.
ALIAS CHARLIE SHEEN
Subtitrarea: Elena Irimia