Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
POSLEDNÍ VÝCHOD SLUNCE
Moje tělo se stalo mým nepřítelem.
Ale jsem tady, jen další částice na Zemi.
Oceán nezajímají nemoci nebo život a smrt.
Nezajímají ho naše problémy a naše trápení,
nebo že bych dala cokoli
za ještě jedno takové léto.
Poslední východ slunce…
…s ním.
PŘED 3 MĚSÍCI
Ry!
Uhněte mi! Mám ji. To nic.
To nic. Dýchej, Ry. Musíš dýchat, zlatíčko.
V této fázi, Orio, bych velmi doporučoval operaci.
Pořád je šance tubery odstranit
a zabránit tak záchvatům.
A stejně velká je šance, že přijdu o paměť.
Lidé, místa, jak chodit, jak tančit, jak žít.
Všechno, co mě dělá mnou.
Mluvíme tady o tvém životě.
Přesně, mami. O mém životě.
Mohli bychom navýšit léky,
ale pravděpodobně se zhorší vedlejší účinky.
Doporučuji nastavit si budík, abyste nevynechala dávku.
Zvládla byste to tak?
Ry!
Vím, že se po nich cítíš hrozně.
Ve skutečnosti po nich necítím nic.
Leno, objednej prosím řidiče,
- ať ji má kdo vozit. - Samozřejmě.
A dvě ulice od hotelu je lékárna,
kde se dá vyzvednout recept.
No a pak ty klasické věci, na které musí epileptik dávat pozor.
Žádná blikající světla, dobře se vyspat, žádný stres, žádný alkohol.
Super, s jeptiškama si to sexy léto fakt užijem.
Den první až čtvrtý máme plné ruce práce s manažerem lokace a právníky.
- Snažila jsem se naplánovat i volno, ale… - My nebudeme trávit čas spolu?
Mami, měla jsi mi ukázat, kde jsi vyrůstala.
Drahoušku, budeme trávit čas spolu.
Máme na to celých šest týdnů.
Bude legrace. Je to Mallorca.
Pokud dodržíš svůj slib.
PODLE ROMÁNU ANNY TODDOVÉ
Děkuji.
Ukaž mi ještě ten časový plán.
- Hola. - Vítejte.
- Čekáme vás, paní Perová. - Říkejte mi Isoldo.
Vítejte.
Děkuji. To je má dcera Oriah. Drahoušku?
- Zdravíčko. - To ten časový posun.
- Zdravím. - Ubytuj se a potkáme se vevnitř.
Čeká mě konferenční hovor.
Na recepci se na vás už moc těšíme.
Ahojky, vítej u nás v hotelu.
- Ahoj. - Jaký byl let?
- V pohodě. - Super.
Promiň, ale máš tady…
To jsem našla na TikToku. Zabralo mi to 20 minut.
Řekni mi, stojí to za ten čas, dělat i druhé oko?
Dokud to bude v pracovní době, tak ano.
Líbíš se mi. Pojď.
Ukážu ti tvůj pokoj. Tudy.
- Jo, a já jsem Amara. - Ry.
Tak jo, tady je recepce.
Kdykoli mě tady najdeš.
Co tě přivádí do našeho španělského ráje?
Máma je tady kvůli nemovitostem.
Jo, její firma chce stavět novej hotel.
Další hotel, nádhera. Místňáci budou nadšení.
- Znáš to tady kolem? - Ne, jsem tu poprvé.
Krom Texasu nic moc neznám.
Panejo, Texasanka. To zní exoticky.
Takže, Ry, čím se tady plánuješ zabavit?
Nevím. Možná zajdu na pláž nebo k bazénu.
To samozřejmě můžeš, ale máme hromadu dalších věcí.
- Máš ráda jeskyně? - Jeskyně?
Seš single?
- Jo. - Místní jsou mega sexy.
Takovej šílenej mix Kartáginců, pak Římanů,
pak Katalánců z Francie a Španělska.
Ať už tě bere cokoli, tady na to můžeš skočit.
A nediv se, kdybys viděla kozy na stromech.
- Kozy na stromech? - Jo, na stromech.
Podstatné je, že na tohle léto jenom tak nezapomeneš.
Tvoje máma má pokoj tady přes chodbu
a tvůj je tady.
Firma tvojí mámy postavila senzační místo.
To jo.
Pardon.
PRÁŠKY
Nechám tě v klidu.
Kdybys cokoli potřebovala, zavolej.
Auf Wiedersehen. Měj se.
Díky, Amaro.
Tak co máme v plánu na zítra?
Mám tam od rána do večera schůzky a musím naplánovat tu párty.
Jakou párty?
Benefiční akci.
Jo, když nás tady nechají postavit hotel,
tak jim tu vybudujeme kulturní centrum pro děti.
To je hezké.
Všechno v pořádku?
Píšou ze souboru. Chtějí vědět, jestli na podzim zase nastoupím.
Ale nastoupíš, viď?
Musíš si přes léto odpočinout,
ať to můžeš zase roztáčet.
Jo.
Večer jdeme všichni zapít konec sezóny.
Kéž bys byla tady.
Jak se cítíš? Co ty nové prášky?
Jsou… Zatím si zvykám.
Všichni o tebe máme moc strach.
Zaprvé, to nedělejte.
Zadruhé, jsem v pohodě.
Máma udělala na zítra plány
- a ukáže mi, kde vyrůstala. - Tvoje máma je hvězda.
Ignoruj, co jsem řekla. Kéž bychom tam byli s váma.
Dej vědět, co ti sexy Španěláci.
- Jasný? - Jo.
- Neboj. - Máme tě rádi. Ozvi se.
Měj se, Ry!
Mějte se.
PRÁŠKY
Máme zhruba 150 hostů.
Tohle je pěkné.
Ry? Líbí se ti odstín eggshell nebo oatmeal?
Proč to pojmenovávají po jídle?
Netuším.
Nechceš se nějak zabavit, že bychom se potkaly pak?
- Chystala jsem se na pláž. - To zní výborně.
Nech se zavézt.
A sbal si prášky navíc.
A vodu. A nezapomeň na opalovák.
- A Ry… - Buď opatrná?
Užij si to.
Za mě coconut cream.
Vidíš? Dělá, že se nezajímá, ale zajímá.
- Ahojky. - Ahoj.
Ráno byl klid, že?
- Proč? - Oči.
- Boží linky. - Děkuju.
Kam se chystáš?
Vidíš, chtěla jsem se tě zeptat, kam tak vyrazit na pláž.
Vím přesně, kam tě poslat.
Málokdo o tom ví.
- Díky. - Užij si to.
Super.
MILUJU MALLORKU
Potřebuješ něco?
Ne.
- Je neslušné zírat, seňorito. - Já ne…
Nezírala jsem. Jenom…
Koukala jsem za tebe.
Páni. Skvělý výhled.
- Jo, já půjdu. - To bys měla.
- Co prosím? - Že bys měla jít.
- Udělala jsem něco? Vadí ti něco? - Jo, vadí.
Tohle je pláž pro místní.
Nemáme rádi, když nás sem turisté chodí očumovat.
Promiň, nedošlo mi, že je to pláž jenom pro místní.
Chtěla jsem si zaplavat.
Myslím, že bazén v hotelu Mares & Mar ti bude vyhovovat víc.
Jak jsi…
Proč? Rozptyluje tě to?
Ne.
Já půjdu.
Zdravím. Hola. Nemáte…
Dobře.
Hola. Promiňte.
Mluvíte anglicky?
Mám tady velký výběr obrazů.
Potřebovala bych… Nabíječku?
Doprava? A nahoru?
Potřebovala bych…
Promiňte.
Pardon. Hezký den. Gracias.
- Panebože. - Cabrón.
Moc se omlouvám.
Omlouvám se.
Hele, seňorito.
Koukat, ale nesahat.
Nebo tě mám nahlásit?
Neblbni, jsem na cestě domů.
Takže s dovolením.
Jdeš špatně.
Zase špatně.
Ztratila ses, miss Ameriko?
Neztratila.
Jen si užívám ty krásné uličky.
Můžeš to popírat,
nebo můžeš přiznat, že potřebuješ pomoct.
Jsem v pohodě.
V pohodě, děkuju.
Co jako děláš ty? Sleduješ mě?
Ano, tak mě oslnilo, jak jsi mě očumovala na pláži,
že jsem si nemohl pomoct.
- Seš vždycky takovej slizoun? - Slizoun?
Víš co? Měl jsem o tebe obavy,
ale mám tolik věcí na práci,
že moje nabídka vyprší za deset vteřin.
Fajn.
Trasa do hotelu Mares & Mar.
Nes ho ty,
abys věděla, že se tě nechystám zabít.
- Tudy. - Takže to bylo tudy.
Hezcí chlapi bývají vrazi.
Ale taky bývají celkem okouzlující, takže ty budeš v pohodě.
Takže ti připadám hezkej?
A neočumovala jsem tě.
Jenom jsem studovala.
- Všechny. - Ano.
Nový druh nahých chlapů
na bílých plážích Mallorky.
- V Texasu nemáme nudapláže. - Fakt?
Pak doufám, že ses o lidské anatomii dozvěděla něco nového.
Dáš si?
- Ne, dobrý. - No tak, vidím, jak slintáš.
Nebuď tvrdohlavá.
Nejsem.
Ochutnej.
Tohle je ensaïmada.
Je to takový croissant.
- Ale lepší. - Mnohem lepší.
Nedošlo mi, jaký mám hlad. Díky.
Jestli chceš, můžeme se stavit na jídlo.
Zveš mě na rande?
Ne.
V hotelu máte pokojovou službu.
Doufám, že si tady užíváš tu trávu.
Tobě vadí i tráva?
Jo, vadí.
Věděla jsi, že ty chemikálie, díky kterým je tak zelená,
prosakují do vody, kde rybaříme?
Ale dokud jsou turisté spokojení,
koho to zajímá, že?
Děláš, jak kdyby turisté nic dobrého nepřinášeli.
Kdo si podle tebe kupuje trička „Miluju Mallorku“?
Jsem rád, že víš, co je pro lidi z Mallorky nejlepší.
Jak dlouho jsi tady?
Jeden den. Ale moje máma je odtud.
Opravdu?
Tak promiň, že jsem zpochybnil tvou odbornost.
Měj se.
Hej.
Rychle sis to rozmyslel.
Nemohl jsi beze mě vydržet?
Ne, jen bych chtěl svůj telefon.
Jo. Na.
Aspoň se učíš španělsky.
Drahoušku, kde jsi byla? Jsi v pořádku?
Jo, vyrazila jsem na pláž, ale vybil se mi telefon.
Vybil se ti?
Musíš si to líp hlídat.
Vynechala jsi prášky?
Mami, vzala jsem si je s sebou. Nic se nestalo.
Dobře. Promiň.
Jen mám o tebe strach.
Ale podívej, vypadáš skvěle. Opálila ses.
Rozzářily se ti očka.
Povídej. Co jsi dělala?
Bylo to v poho.
V poho? To je všechno? V poho?
Jo, mami, v poho.
Jsem po těch práškách grogy, chci jen spát.
Ta dávka je brutální.
Jo. Tak jo. Promluvíme si zítra.
Ale víš co?
Jsem moc ráda, že jsi tady.
Že jsem ještě tady?
To není vtipné. Už to nikdy neříkej.
Ježiš jo, promiň.
Uvidíme se zítra. Mám tě ráda. Odpočiň si.
- Já tebe taky. Dobrou. - Dobrou.
Ry, jaká byla pláž?
Něco jsi mi zamlčela.
- Co jsem zamlčela? - Všichni byli nazí.
O to přece šlo. Užila sis to?
- Pláž a písek byla nádhera. - A co místní fauna?
Nevím.
- Byl tam jeden kluk, Julián. - Jo?
Byl to fakt velkej čurák.
- Že měl hrozně… - Ne, promiň, slyšela jsem se. On…
Nevím. Nekoukala jsem se.
- Jasně. - Byl neomalenej.
- Co provedl? - On mě…
Zavedl zpátky do hotelu, když se mi vybil telefon, a…
Koupil mi jídlo.
Jo, zní jako příšernej darebák.
- Musela bys ho slyšet. - Dělám si srandu.
Já Juliána znám a vím, že umí být protiva.
Ale na jeho obranu, má toho teď hodně.
- Ty ho znáš? - Malej ostrov, kočko.
A když tě tak vidím, tak myslím, že bys mu měla dát ještě šanci.
Večer vyrážíme s děckama do klubu.
- Pojď taky. - Do klubu?
Jo. Velkej, hlasitej, s muzikou.
Ale lidi tam budou víceméně oblečení.
- Dám ti vědět? - V pohodě. Pak se ozvi.
Bude to sranda. Ale kovboje ti slíbit nemůžu.
Prosím.
- Dobrý den. - Vítejte u nás v hotelu.
Tohle nikdy neskončí.
Dobře se bavím.
Dneska řeším povolení.
Tak jo, mluv.
Jak se ti tady líbí?
Je to nádhera.
Taky mě baví
představovat si, jak jsi tady běhala jako malá.
Bylo to úžasné, vyrůstat tady.
Proč jsi odjela?
Když mi umřela máma, už mi to nepřipadalo jako domov,
víš?
A měla jsem velké sny a byla na malém ostrově.
Tohle pro mě vždycky byl její domov a já chtěla najít ten svůj.
Jak dlouho to trvalo?
Pět let a devět měsíců?
Když se objevil uzlíček radosti?
Ne, když ses mi narodila ty.
- Jsem tak vtipná. - Jsi vtipná, mami.
PRÁŠKY
BUDÍKY
Večer jdu s váma.
Ale nemám nic na sebe.
Hurá!
S kámoškou Sofií se stavíme u tebe na pokoji.
Jo nebo ne?
Má to boží záda.
- Ry. - Ne.
No tak.
To se dá zavázat.
- Říkala jsem si spíš… - Dobře.
- Co tohle? - To je…
- To je hezký. - Rozhodně ne.
A co… Moc výrazný.
Ne, to se mi nelíbí.
Ano, Ry!
Panebože.
Tohle je pecka.
Fajn.
To je ono, kočko.
Dneska zůstanu na pokoji.
Ty prášky mi dávaj.
Chtěla jsem objednat tři.
- Tý vado. - Ano, holka!
- Musíš máknout na špánině. - Dáme panáky.
Na zdraví.
- Panebože. - Juliáne.
Dej si panáka. Ry objednala dost pro všechny.
Ahoj, holky.
Ahoj, slečno marnotratná.
Tohle je boží song.
- Kdo jde tančit? - Já!
Ry?
- Pojď, chica. - Ukaž, co umíš, miss Ameriko.
Jdeme, holka.
Jdu taky.
Nevšímej si ho.
Hej!
Nech mě být.
Hej.
Držím tě.
Určitě dobrý?
- Jo. - Jo?
Jsem v pohodě, jen…
Neměla bych pít tequilu.
- Možná ti někdo něco hodil do pití. - Ne, dobrý.
Super, protože musíme jet.
- Co? - Nasaď si ji.
- My před někým utíkáme? - Pak to vysvětlím.
- Nikdy jsem nejela na motorce. - Ne?
Neboj, budeš nadšená.
Dobrý?
Dobrý.
Chci ti něco ukázat.
Ty jsi rybář?
Je to rodinný podnik.
Vyrůstal jsem na vodě. Nic jiného neznám.
Jednou přeberu podnik po tátovi.
Doufám.
Doufáš?
Rybolov na ostrově trpí kvůli všem těm turistům
a komerční společnosti ostrovu ubližují.
Ale na druhou stranu díky nim přežívá.
Takže už víš, proč si nikdy nekupuju ta trička „Miluju Mallorku“.
Víc lidí znamená posun vpřed.
Likvidování rodinných podniků mi nepřijde jako posun vpřed.
Co ty?
Co tě čeká doma v Texasu?
Jsem tanečnice.
Exotická?
- Tančím v souboru. - Dobře.
Ale…
Nevím, jestli se tam vrátím.
Doma si připadám jako v jedné nekonečné smyčce.
Tanec je to jediné, co tomu dává smysl
a mně pocit svobody.
- Tak proč bys končila? - Protože to není na mně.
Promiň, moje problémy musí znít male.
Ne, to nic. Bohatý holky taky můžou být smutný.
- To by mělo být na tričku. - Jo, to by mělo.
Co to děláš?
Pojď. Pomůžu ti, jestli neumíš plavat.
Umím plavat.
Vidíš? Umím plavat.
Já jen chtěl, aby ses tentokrát svlékla ty.
Fajn, příměří.
- Dobře. - Mír.
Mír.
Tohle je fajn.
Tohle léto chci zkoušet nové věci.
Jako by to mělo být moje poslední léto.
To je dobrej způsob života.
Co máš ještě na seznamu?
Nevyčistit si večer zuby?
Nikdy.
Nesníst zeleninu na talíři?
Možná.
Nebo líbačka se sexy cizincem?
Můžu dělat, že seš sexy.
ZMEŠKANÝ HOVOR
Jsem OK. S Juliánem.
- Všechno v pořádku? - Jo.
Vypadáš nádherně.
Nejseš zas takovej protiva.
Co?
To říkala Amara.
Pojď. Zavezu tě zpátky.
Jo.
Omlouvám se.
Naštvala jsem tě.
Jsem jen ve stresu.
Kvůli práci. Mám toho hodně.
Já vím.
Můžu ti dát číslo?
To bych rád.
Ať si nepřipadám zneužitej.
Vyměním. Na.
Tady.
Zavolám ti.
Dobře.
Dobrou noc, Orio.
Dobrou.
Ani žádná pusa na dobrou noc.
Hele, já ty prachy ještě nemám.
Ale dělám na tom.
Seženu je.
Jasně, že seženeš.
Protože kdyby ne,
dostaneme je z tvé holky.
Musí bejt prachatá, když se ubytovala tady.
Ještě ladíme dohodu s majitelem pozemku,
ale hotel bude.
Co ty? Vzala sis ráno prášky?
Pořád si na ně ještě zvykám, znáš to.
Jo. Mrzí mě to.
Skámošila jsem se s Amarou z recepce.
- Jasně. - A jejími kámoši.
Jen neztrať hlavu kvůli nějakýmu sexy Španělovi.
Co, už?
Ani se nebudu ptát.
Ale kdyby ses mohla na pár dní odtrhnout,
hodila by se mi pomoc.
Ať se tvoji lidi ozvou mým, třeba něco vymyslíme.
To udělám.
Pokaždé.
Ten artyčok je boží.
Jen si říkám…
Tyhle.
Úžasné.
Panebože. Teď my.
Ty válíš, mami.
Díkybohu, tady jsi.
Nešla bys se mnou do baru na rande z Tinderu?
Ne, nepůjdu s tebou na rande.
Ale jo, budeš moje záchrana, kdyby to byla sériová vražedkyně.
Naše páté kolo u vozu. Jedna velká šťastná pětikolka.
Ale kdyby došlo na něco zajímavého, tak ne, bývám dost majetnická.
Běž se převléct, chci slyšet o Juliánovi.
Utíkej.
- Kdo je ta holka? - Prisha.
Studentka mediny z Londýna.
- Na jak dlouho tu je? - Na tři týdny, myslím.
To není moc. Co když se zabouchneš?
To, že něco nepotrvá navěky,
neznamená, že to nestojí za prožití.
Navíc, tohle je turistickej ostrov.
Lidi přijíždí a odjíždí.
Taky tady nebudeš navěky a stejně ses vykousla s J.
Já to věděla! Líbala ses s tím darebákem.
Byla to jen jedna pusa.
A od té doby se mi neozval.
To tak špatně líbáš?
Ne.
Takže jedna pusa a pak nic?
Bez jazyka?
Moc jazyka?
Panebože.
Ale viděla jsi ho nahého, takže víš, do čeho jdeš.
Jasně.
Tady je.
- Mám se držet zpátky? - Ne, co když je nebezpečná?
Jen…
- Prisho? - Amaro.
- Ahoj. - Ahoj.
To je Ry, moje kámoška z Texasu.
- Ráda tě poznávám. - Já tebe taky.
Snad není divný, že jsem ji vzala. Nemá žádný kámoše.
- Jako chtěla jsem tě unést, ale… - Vidíš?
- Tak nic. - Chápe to. Dáš si něco k pití?
Moc ráda.
- Co ty, Ry? - Ano prosím. Díky.
- Co bys ráda? - Dám si margaritu.
- Mám radši ostřejší. - Super.
Pardon, můžu dostat tři margarity?
Jistě.
Boží song!
Sluší vám to.
Počkejte, dnešek musím zaznamenat!
Vyfotíme se.
- Panebože. - Dobrý?
- Krása. - Dobrý.
- Určo? - Jo.
- Obě vypadáte mega sexy. - Panebože, ty seš k nakousnutí!
Takže tobě vadí blikající světla?
Jo.
I tak se to dá říct. Jsem epileptička.
Dobře.
- Ale zvládáš to? - Ne.
Ne, je to dost hrůza. Měla bych jít na operaci,
ale je velká šance, že přijdu o paměť,
a po prášcích jsem jak zombie.
Tak je neberu.
Vím, že s tím bojuje hodně pacientů.
Promiň, nevím, proč jsem ti to řekla.
Jsi jediná.
Někdy je lehčí svěřit se někomu cizímu.
Děkuju.
Hele, kdo nám lajknul fotku.
- Někomu se líbíme. - Ten někdo mě vyghostoval, Amaro.
- Vyghostoval tě? - Jo.
- Cože? - Ry, no tak.
Jen nechce přiznat, že je zamilovaná.
Musím si odskočit.
Hele na ty břišáky.
Je úžasná.
Zvu vás k sobě na loď.
Díky.
- Běž do toho. - Zítra.
Do toho, zlato!
- Pojď sem. Druhá sloka. - Amara!
Ry, počkej.
Promiň, že jsem ti nezavolal.
Počkej, co…
Jsi v pořádku?
Co se stalo?
Carlos.
Kdo je to?
Lichvář.
A ty mu dlužíš peníze.
Jo.
- Jestli potřebuješ… - Neurážej mě nabídkou pomoci.
Nezavolal jsem, protože není bezpečné být se mnou.
Dokud to s Carlosem nevyřeším…
Musíme být opatrní, ano?
Neboj.
Já se jen tak nezaleknu.
Líbíš se mi, Orio.
Jsem tady jen na chvilku.
Pak plýtváme časem.
To je krása.
Jo.
Opravdu krása.
Ale tolik lidí.
Říkáme jim guiris.
- Co? - Turistům.
- Hodně, hodně guiris. - Hodně guiris.
Jsem guiri? Počítám se? Asi jo.
Jo. Jsi guiri.
- V pohodě? - Jo. Co to děláš?
Panebože.
A to je teprve začátek.
Jedeme dovnitř?
Neuvěřitelné.
Proč sis musel půjčit od Carlose?
Druhá možnost byla
nechat otce podepsat dohodu s developery.
Developery?
- O co jim jde? - Chtějí naše doky.
Dost na něj tlačí.
A nemáme jinou možnost.
To je velká zodpovědnost.
Na tátovi teď stojí budoucnost
stoletého podniku.
A na mně.
Opatrně.
- Tady bydlíš? - Jo.
Žiju tady na lodi už hrozně dlouho.
Nemůžu usnout, když nejsem na moři.
Co tvoje máma?
Zemřela, když mi bylo osm.
To mě mrzí.
Tady jde taťka.
Pojď sem.
Tohle je Oriah.
Ahoj, Orio.
Syn o tobě hodně mluvil.
- Anglicky, tati. - Pardon.
- Já jsem Mateo. - Ry. Ráda vás poznávám.
Neznáme se? Vypadáš povědomě.
Ne, spíš ne. Jsem tu poprvé.
Nebuď divnej. Chceme se projet.
- Užijte si to. - Díky.
Práce šlechtí?
Práce?
- Jistě, pane. - Jdeme.
Poslyšte.
Tohle je Oriah.
Dneska nám vypomůže, ano?
To je první holka, cos přivedl na palubu.
- Co říkal? - Nic.
Tak do práce.
- Malé ne. - Jasně, chápu.
Proč by měly zemřít, když nás nenakrmí?
Přirozený talent.
Dobrá práce.
Myslím, že jsem ještě nikdy tak nesmrděla.
Tak se vykoupeme.
Pojď! Voda je super.
Nejsou tam žraloci?
Jsou. Je to moře.
Pojď, přece se jen tak nezalekneš.
Táta musí být pyšný.
A teď můžeme sklízet ovoce naší dřiny.
Lepší rybu jsi ještě nejedla.
- Panebože, fakt ne. - Vidíš?
- Je sladká a máslová. - A prospěje ti.
Máš svou práci moc rád, viď?
Proč taky ne?
Můžu žít na moři,
pracovat s rodinou, plavat, rybařit.
Vzdávám hold tátovi,
dědečkovi.
Já svého tátu nikdy nepoznala.
- Opravdu? - Jo.
Byznysmen z Texasu, co se nezajímal.
Ale moje máma je boží.
Odjela z Mallorky za svým americkým snem.
Dojela do Států, nic neměla,
ale tvrdě dřela a…
Dokázala něco úžasného.
Je dost úspěšná.
- Co? - Promiň, ale…
Občas mě překvapuje, co Američané považují za úspěch.
Jak to myslíš?
Přijde mi, že jenom makáš a makáš,
abys mohla jet na dovolenou,
víc toho nakupovat a…
Podívej se, jak žijeme tady.
Máme svoje problémy, ale spokojíme se s tím, co máme.
Co bych mohl chtít víc? I samotná miss Amerika je na mé lodi.
Někdy je potřeba užít si, co máš,
dokud to máš.
Dává to smysl?
Víc, než bys řekl.
To, že jsem tady…
Na tomhle místě, tohle léto…
Přemýšlím nad tím, kde bych chtěla být.
No…
Já bych teď za žádné jiné místo na světě neměnil.
Ukážeš mi svůj pokoj?
O víkendu budu muset pracovat, ale…
Kdybychom jednu z nich…
- Ahojky, jak ti je? - Výborně.
- Vypadáš šťastně a rozzářeně. - Jsem.
Nic nechci vědět, pokud se chováš zodpovědně.
Neznáš Španěly jak já.
Kdybych tu zůstala, bůhví, kolik bys měla sourozenců.
Mami, no tak.
Jestli máš chvilku, chtěla bych si promluvit o souboru.
Jo, jasně.
Promiň, ne, to…
- Tenhle. - Dobře, změníme to.
Počkej, ty znáš Garciovy?
Jo, to je ta firma, co kupujeme.
Ale pozemky už máte, ne?
Garciovi vlastní ty nejlukrativnější doky na ostrově.
Buď je koupíme, nebo hotel nepostavíme.
To je ten kluk, co s ním randíš?
Garcia?
- Leno, necháš nás? - Jistě.
Mohli byste prosím…
- Drahoušku… - Mami, nedělej to, prosím.
- Jsem v obraze. Nedělej to. - Tohle bude nejlepší, ano?
Jejich podnik je… v troskách.
Není, čekají na půjčku. Potřebují víc času.
Další půjčku?
To se jenom víc zadluží.
Já jim tím dávám volnost.
Nebudou uvázaní ve skomírajícím podniku.
Nejsou uvázaní. Milujou to tady.
Milujou, co dělají.
Pro ně je to…
Nejde o peníze.
Jde o mnohem víc, o rodinu, o kořeny…
Já vím, já Garciovy znám
a soucítím s nimi.
Ano? Opravdu.
Ale mezi námi dvěma, nabídla jsem jim dvakrát tolik.
Nejsem tady ta zlá.
Mateo Garcia už nikdy nebude muset pracovat.
- Ani jeho syn. - O to nejde.
Jsou takhle šťastní.
Jejich život má smysl.
Je snadné být idealistka.
Ale byznys je byznys, není to osobní.
Prosím.
Kvůli mně.
Fajn, podívám se, co se dá dělat. Ale nic neslibuju, ano?
Mohla bych ti něco říct?
Nemůžeme jen dneska na všechno zapomenout?
Prosím?
Jo.
Ry, drahoušku? Jsi tady?
Ahoj.
Celý den budu na schůzkách, ale chtěla jsem tě vidět.
Vyzvedla sis recept?
Mám pro tebe dvoje šaty, tady ty zelené a růžové,
tak pak řekni, které si vezmeš na tu benefiční akci.
Vymyslela jsi to nějak s Garciovými?
Ještě ne, ale pracuju na tom, ano?
- Pardon, jdeme pozdě. - Jasně.
Tady.
Dneska nestíhám, ale nedáme zítra snídani?
Cítíš se dobře? Vypadáš trochu pobledle.
Je mi dobře.
Fajn. Mám tě ráda.
Zatím.
Bojíš se tmy?
Věříš mi?
Ano.
Zhasni světlo.
Dobře.
Tohle mám úplně nejradši.
Jak se rozplyneš do všeho kolem.
Takhle ve tmě můžu zapomenout na problémy.
Strachu je potřeba se postavit, Orio.
Jak jinak ho překonáš?
Tady jsme se potkali.
Počkej tady.
Jestli neumíš plavat, pomůžu ti.
NOC PRO UMĚNÍ
Ahojky.
Proč vypadáš, jako by sis vrzla?
Tak mluv.
Hele, máme fakt co dohánět.
Co se to tam děje? Řekni mi všechno.
Myslím, že jsem zamilovaná.
- Na buněčné úrovni. - Na buněčné…
S kým to sakra mluvím?
Co budeš dělat? Nejedeš za pár dní domů?
Nevím.
Panejo. Takže je to vážný?
Jak Romeo a Julie.
Počkej, neumřel jeden z nich?
- Ahoj, tady Lena. - Musím jít.
- Měj se, ozvi se. - Ano?
Ahoj, Ry. Tvoje máma dneska bohužel nemůže.
Večer je ta akce, má toho hrozně moc.
Hele, vím, že bych to neměla říkat,
ale…
Garciovi to prodají.
REDWYN to s nimi teď podepisuje.
- Co? - Mrzí mě to, Ry…
Musím jít.
Ne…
Juliáne!
Juliáne, co se stalo?
Kdo to udělal?
Carlos. Včera v noci.
Pro tátu to…
Byla to poslední kapka.
Prodal to REDWYNu.
Je to moje chyba.
Ne.
Ne, to není.
Moje máma pracuje pro REDWYN.
- Mrzí mě to. Zrovna jsem… - Musíš jít, Ry.
- Co? Ale já… - Běž!
Běž.
Mami?
Mami, co se stalo?
Dáte nám chviličku? Díky.
Slíbila jsi, že jim pomůžeš.
A pomohla jsem. Potápěl se jim podnik a já jim hodila lano.
Takže teď mají peníze a věci a žádnou čest a kořeny. Jako ty.
- Co tím myslíš? - Že všechno měříš na peníze.
Miluješ moc, seš dravá podnikatelka.
Přivezla jsi mě na místo, kde jsi vyrůstala, ale nevyšla jsi z hotelu.
Proč to vůbec děláš?
Proč?
Proč to dělám? Kvůli tobě.
Jak je možné, že to nevidíš?
Myslíš, že mě baví, nemít nikdy čas?
Jasně že chci trávit čas s tebou.
Ale každý den děkuju Bohu,
že mám práci, v které jsem dobrá,
protože pak se o tebe můžu postarat, Ry, ve všem, co potřebuješ.
Dáváš mému životu smysl.
Ano? Takže…
Kdybych to pro Garciovy mohla změnit, udělala bych to.
Věř mi, udělala.
Tak se pojďme zhluboka nadechnout
a nachystat na večírek.
Dneska je to moc důležité.
Jsme tady už jen pár dní a já tě potřebuju.
Vidím, že udržuješ
mega intenzivní oční kontakt sama se sebou,
ale aby bylo jasno,
seš kost.
A za nic z toho nemůžeš ty, abys věděla.
Takhle to prostě ve světě chodí.
Kdybyste to nebyly vy, byl by to někdo jinej.
Někdo škaredej.
Juliánovi se to rozleží.
Slibuju.
Ne.
Zkurvený chemikálie.
Co chcete?
Víš,
tvůj kluk mi dluží hromadu peněz.
A jelikož se o tu jeho tvářičku zajímáš,
určitě bys nechtěla, abych ji zničil.
- Dostanete zaplaceno. - Zpomal, reina.
Není všechno jenom o penězích.
Něco má větší cenu jak peníze.
- Dobré jídlo, víno, ženy. - Nechte mě.
Jestli se jí ještě dotkneš, zabiju tě.
Rozuměl jsi mi?
Tvoje prachy.
Škoda. Byla by s ní legrace.
Zmiz kurva odtud.
Nemáš důvod se sem vracet.
Jasně. Tak zase příště.
- Jsi v pořádku? - Jsem.
- Určitě? - Jsem v pořádku.
Jsem.
Slušná facka.
Nikdy tě nesmím naštvat.
Promiň, že jsem ti neřekla o mámě.
- Chtěla jsem to napravit. - To nic.
Není to tvoje vina.
Máš zničené šaty.
Vyřizovala jsem tvoje ekologické výhrady.
To s tou trávou a chemikáliemi a…
Páni.
Chci tě.
Na zdraví.
Jsme u mě v pokoji. Potřebujeme tě!
Jo.
Nikdy mě nepřestane fascinovat, co tady boháči nechávají.
Ztráty a nálezy jsou plné pokladů.
Jak vypadám?
Dobře.
Uvidíme se dole.
Jen si říkám, jestli by to šlo.
Šlo, ale nejspíš už bude pozdě.
Připraven?
Jdeme na to.
Mami?
Tohle je Julián Garcia.
Rád vás poznávám, seňoro Perová.
Hodně jsem o tobě slyšela.
Donesu vám oběma pití.
Řekla jsi mu, kdo jsem a že jsem u REDWYNu?
Jo.
A o své epilepsii?
Buenas noches, dobrý večer.
Díky moc, že jste dneska všichni tady
a slavíte s námi novou kapitolu pro Mallorku.
Jsme nadšení, že můžeme představit centrum umění,
které pomůže zachovat kulturní duši tohoto nádherného ostrova.
Někteří už víte, že jsem tu vyrůstala,
a je moc hezké dát taky něco nazpět.
A to nemluvím jen o centru umění,
ale taky o špičkovém rezortu zde na Mallorce.
Tak si pojďme připít
na naše…
A pojďme si připít na Mallorku.
- Na Mallorku! - Na Mallorku.
Mateo.
Moc ráda tě vidím.
Myslel jsem, že už tě neuvidím.
Je to dlouho.
Ano.
Chci ti jenom říct, že na tom nebylo nic osobního.
Isoldo,
mezi námi dvěma je osobní vše.
Jen jsem chtěla vysvětlit svůj záměr.
Nemusíš nic vysvětlovat. Měla jsi pravdu.
Ostrov se mění a já nestíhám držet krok.
Snažil jsem se.
Držel jsem podnik nad vodou.
Ale nakonec…
- Chci po tobě jen jednu věc. - Ano?
Až budete stavět ten hotel a rozhodovat, co bude dál,
nezapomeň, co tu bylo dříve.
Na to nikdy nezapomenu.
Aspoň něco dobrého z toho vzešlo.
Třeba je čeká budoucnost, kterou my mít nemohli.
Jdeme.
Připadám si jak ve svěrací kazajce.
Běž s tátou, já pak přijdu do doků.
- Zatím. - Měj se.
Neříkala jsi, že tvoje historky z mládí by mě nudily?
Mateo Garcia.
Moje první láska.
Znali jsme se jako děti
a v pubertě jsme jeden bez druhého nedokázali být.
Byl vzduchem, co jsem dýchala, vodou, ve které jsem plavala.
Mluvili jsme o budoucnosti a spřádali plány a…
Pak se všechno změnilo.
Umřela ti máma.
Takovou bolest jsem nikdy nezažila.
A všechno na ostrově mi ji připomínalo.
Musela jsem pryč. Utéct. Chtěla jsem být jinde a…
Aby jel se mnou.
Prosila jsem ho.
Nechtěl pryč od rodiny a rodinného podniku.
Celé roky jsme si psali dopisy,
ale pak jednou přestaly chodit.
Když jsem zjistila,
že tu budeme stavět a kupovat pozemky,
využila jsem šanci mu pomoct.
Kéž bys mi to řekla.
Jo.
A teď jsem tváří těch, co jeho rodině sebrali všechny sny.
Ne. Nejsi.
Dělala jsi, co jsi mohla.
A on to ví.
Zůstaneme vzhůru?
Neviděla jsem východ slunce.
Jak to myslíš?
Jako na vodě?
Odkudkoli.
No,
můžu sehnat nejlepší místa k sezení.
Podívej.
Díky, že sis první východ slunce schovala pro mě.
Všechny moje první i poslední můžou být tvoje.
Mami, stalo se něco?
Kdy jsi přestala brát léky?
Pár dní po příjezdu.
Jsem po nich otupělá.
Mami, chtěla jsem jedno léto něco cítit.
Jsem idiot, neměla jsem tě nechávat o samotě.
- Nech toho. - Měla jsem hlídat,
- jestli je bereš! - Ne, je to moje rozhodnutí.
Beztak jsi to jenom zhoršila!
Mně je to jedno.
- Mně ne. - Mně ano.
- Dobře. - Co to děláš?
- Odjíždíme. - Ne, neodjíždíme.
- Odjíždíme. - Ne.
Ne, prosím. Poprvé jsem viděla vycházet slunce.
Ano? To je super.
Cítím věci. Cítím, jak se mě Julián dotýká
a cítím moře na své kůži.
Aspoň budu mít nějaké vzpomínky.
Chci zůstat tady.
Chci žít.
Ty tu chceš zůstat?
Chceš žít? Teď chceš žít?
Jak dlouho, Ry? Jak dlouho chceš žít?
Odjíždíme. Lena nám zařídila dřívější let.
Ne.
- Sbal si, Ry. Jedeme. - Ne, mami.
- Ne. - Ry!
Ry!
Ry, kam jdeš?
Ry!
Z cesty!
Ry!
Ahoj. To nic, jsi v pořádku.
Jsi v pořádku. Jsem tady.
Všechno bude v pořádku.
No vidíš.
NEMOCNICE
- Ahoj. - Ahoj.
Skvělé načasování. Skočím si pro kafe.
- Dobře. - Hned jsem zpět.
Tady ji máme.
Holka, měla jsem fakt nahnáno.
Přišla bych dřív, ale šéf chtěl, abych pracovala.
Nechala sis to celé pro sebe.
Epilepsie a tubery.
Což sice nejsou nádory, ale zní úplně stejně na hovno.
Nechtěla jsem to tajit.
Chápu to.
Chtěla ses bavit, proto tě to táhlo za mnou.
Když je řeč o zábavě, je tady Prisha?
Není.
Všechno dobré musí jednou skončit.
Odjela domů.
Jo. Ale udělala bych to zas?
To si piš.
Musíme si promluvit. Máš čas?
Co se stalo?
Stalo se ti něco?
Mám tuberózní sklerózu.
Způsobuje epilepsii.
Mám ji od narození.
Co můžeme dělat? Existuje léčba?
Ano a ne.
Léky pomáhají, ale nikdy ne napořád.
A já jsem je po příjezdu sem přestala brát.
Proč?
Byla jsem po nich otupělá.
Juliáne, nechci se cítit otupěle.
- Dá se to operovat? - Ano, ale rizika jsou moc velká.
Mohla bych ztratit paměť.
Takže…
Byla by to ta nejhorší věc?
Byla bys zdravá.
Všechno, co znám, by bylo pryč.
Proč jsi mi to neřekla?
Chtěla jsem to vyřešit.
Sama.
Kvůli čemu žiju.
A je to tohle místo.
Je to…
Sledovat mámu, jak dělá, co miluje.
Sledovat Amaru, jak zkouší nový trendy v líčení.
Sedět s tebou v temné jeskyni.
Protože s tebou je i tma poklidná.
Přijít o tyto vzpomínky
a nemoct si udělat nové…
To je horší než smrt.
Miluju tě, Orio.
Já tebe taky.
Ry?
Ry.
Ry!
Orio! Ry!
Do prdele.
Ry.
Ry, prosím.
Slabý tep.
- Přestala dýchat. - Zůstaň se mnou, ano?
Budu tady, ano?
Drží se, ale jen tak tak.
Snímky ukazují, že se její stav zhoršil.
Je to na vás, ale velmi doporučujeme operaci.
- Nad čím přemýšlíš? - Ry na operaci nechtěla.
Roky jsem ji přemlouvala, ale musela jsem jí to slíbit.
Můžeme ji stabilizovat a udržet v pohodlí,
ale bez operace se její stav bude zhoršovat
a bude to jen otázka času.
Isoldo.
Chápu ta rizika
a Oriah mi řekla, co si přeje.
Ale pokud je šance, že byste ji mohla zachránit,
že by mohla mít normální život,
prosím, udělejte to.
Bála se, že přijde o to nejlepší ve svém životě.
Ale jestli se to povede,
ty nejlepší vzpomínky ji teprve čekají.
Má stejnou nemoc jako moje matka.
Mrzí mě to, Izzy.
Ví o tom?
Že jsem jí předala tuhle hroznou věc, co jí ubližuje?
Ne, neví.
Nevinila by tě z toho.
Nikdy jsem neplánovala mít děti.
Nebylo to na seznamu.
Ne.
Pokud si dobře vzpomínám, byla tam vila, tři auta a poník.
Poníka ještě nemám.
Když jsem otěhotněla, můj život najednou dostal smysl.
A moc jsem ji chtěla.
Chtěla jsem to risknout.
A vychovala jsi silnou mladou ženu a dala jí úžasný život.
Ať se stane cokoli, Izzy, nemáš se za co stydět.
Za nic.
- Díky, žes přišla. - No jasně.
Máme hromadu práce.
Máme pár řešení, ale všechna jsou dost komplikovaná.
Vezmu si tohle.
Skvělé zprávy, moc děkuji.
- Juliáne. - Isoldo.
Posaď se ke mně.
Já…
Našel jsem něco, co patří vám.
Když mi bylo osm,
našel jsem tátovy dopisy pro jeho první lásku.
Vždycky jsem si říkal, pro koho asi byly.
A teď už vím, kdo je Izzy.
Nazdar.
- Ahoj. - Mluvila jsi s doktorem?
Já… Ne.
Nemluvila. Tam se nic nezměnilo, ale…
Tady máme takový nový vývoj.
Našla jsi nový pozemek, kde postavit ten hotel.
Vím, jak moc ten podnik znamená.
Myslela jsem, že je pozdě, ale…
Nikdy není pozdě.
Měl jsi pravdu. Jsem tady doma.
A domov musím ochraňovat.
Takže…
Investujeme do vašeho podniku.
Ry by to tak chtěla.
Já to tak chci.
Myslím, že vám taky musíme pořídit tohle tričko.
Děkuju, Izzy.
Těším se na spolupráci.
Hezká loď.
Je dobrá.
Vteřinku.
Ano.
Hned jsem tam.
Probrala se!
Vítej zpátky, drahoušku.
Ry.
Vzpomínky se mi začaly vracet jedna po druhé.
Cítila jsem, že se ho mohu dotknout.
Někoho, koho jsem znala.
Říkám si…
Půjde za mnou osud i sem?
To, co mělo být mým posledním létem,
mým prvním a posledním východem slunce,
bylo nakonec začátek mého života.
Já jsem Julián.
POSLEDNÍ VÝCHOD SLUNCE
Překlad titulků: Tereza Šplíchalová
Kreativní dohled Kateřina Hámová