Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
L'ÚLTIMA SORTIDA DEL SOL
El meu cos és ara el meu enemic.
I, tanmateix, segueixo sent una partícula terrestre.
A l'oceà li és igual la malaltia, o la vida i la mort.
Les nostres lluites o el nostre dolor.
O el fet que ho hauria donat tot
per un últim estiu com aquest.
Una última sortida del sol…
amb ell.
3 MESOS ABANS HOUSTON, TEXAS
Ry.
Ry!
Aparteu-vos! Ja la tinc. Tranquil·la.
Respira, Ry. Has de respirar, carinyo.
Arribats a aquest punt, Oriah, et recomano que t'operis.
Encara podem extreure els túbers.
S'acabarien les convulsions.
També podria perdre la memòria.
El record de la gent, dels llocs, de com caminar, ballar, viure…
Allò que fa que sigui una persona.
Està en joc la teva vida.
Exacte, mama. És la meva vida.
Bé, podem apujar la medicació,
però segurament tindrà més efectes secundaris.
Posa't alarmes per no saltar-te cap dosi. Si no, no funcionarà.
T'hi pots comprometre?
Ry.
Ja sé que et fan sentir fatal.
Incorrecte. Fan que no senti res.
Lena, contracta un xofer
- perquè pugui anar on vulgui. - Fet.
I hi ha una farmàcia a tocar de l'hotel
on pots comprar les medicines.
Cal seguir alerta amb tot allò relacionat amb l'epilèpsia:
llums intermitents, hores de son, gens d'estrès, gens d'alcohol…
Genial. Les monges i jo passarem un estiu salvatge.
Els primers quatre dies tens molta feina amb el cap de localització i els advocats.
- T'he buscat estones, però… - No havíem de passar temps juntes?
Em vas prometre ensenyar-me on vas créixer.
Carinyo, passarem un munt de temps plegades.
Tenim sis setmanes senceres.
Ens divertirem. És Mallorca.
Però has de complir la teva promesa.
BASADA EN LA NOVEL·LA D'ANNA TODD
Gràcies.
A veure, deixa'm tornar a veure l'agenda.
- Hola. - Benvingudes.
- Ja l'esperàvem, senyora Pera. - Digue'm Isolda.
Benvinguda.
Gràcies. Et presento la meva filla. Carinyo?
- Hola. - Té una mica de jet-lag.
- Hola. - Instal·la't i quedem a l'habitació.
Tinc una videoconferència.
El nostre equip de consergeria ja l'espera.
Hola! Benvinguda al nostre hotel.
- Hola. - Com ha anat el vol?
- Prou bé. - Me n'alegro.
Perdona, tens una cosa a…
Ho vaig veure a TikTok. M'hi he estat vint minuts.
Sigues sincera. Val la pena que dediqui temps a l'altre ull?
Si és temps del torn de feina, sí.
Em caus bé. Segueix-me.
T'acompanyo a l'habitació. Per aquí.
- Em dic Amara, per cert. - Jo, Ry.
Bé, això és el vestíbul.
Hi seré pel que necessitis.
Què et porta fins al nostre paradís espanyol?
Ma mare ve a tancar una compra.
La seva empresa vol construir un hotel.
Un altre, que emocionant. La gent local saltarà d'alegria.
- Coneixes l'illa? - No, és el primer cop que vinc.
No he sortit gaire de Texas.
Caram, una texana. Que exòtic.
A veure, Ry. Què t'agradaria fer?
No ho sé. Anar a la platja, prendre el sol a la piscina…
Ho pots fer sense problema, però hi ha moltes altres coses.
- T'agraden les coves? - Les coves?
Ets soltera?
- Sí. - La gent d'aquí és superguapa.
Són una samfaina de cartaginesos, romans
i colons catalans de França i Espanya.
No sé què t'agrada, però aquí hi ha marro per a tothom.
Ah, i no t'espantis si veus cabres als arbres.
- Als arbres? - Sí, als arbres.
Bé, la qüestió és que t'espera un estiu memorable.
A veure, la teva mare dorm a l'altra banda
i aquesta és la teva.
La seva empresa va construir un lloc increïble.
Sí.
Perdona.
18:00 PRENDRE MEDICINES
Et deixo tranquil·la.
Truca a recepció si necessites res.
Auf Wiedersehen. Adeu.
Gràcies, Amara.
A veure, quins són els plans de demà?
Tinc reunions tot el dia i he de preparar la festa.
Quina festa?
Un acte benèfic.
Sí. A més de fer l'hotel, construirem, altruistament,
un centre d'art per als infants de Mallorca.
Que bonic.
Tot bé?
És la companyia. Volen saber si tornaré a la tardor.
I tornaràs, oi?
A descansar durant l'estiu
i després, sant tornem-hi.
Sí.
Després sortirem a celebrar el final de la temporada.
Tant de bo fossis aquí.
Com et trobes? T'ajuda la nova medicació?
Bé… És tot un procés.
Tothom està preocupadíssim.
Primer, no és necessari.
Segon, estic bé.
Ma mare ha planejat un munt de coses per demà.
- M'ensenyarà on va créixer. - Ta mare és com una reina.
Rectifico el que he dit. Tant de bo fóssim nosaltres allà.
Avisa'm si veus algun espanyol guapo.
- D'acord? - Sí.
- I tant. - T'estimem, guapi. Truca'm.
T'estimem, Ry!
Us estimo. Adeu.
23:00 PRENDRE MEDICINES
Hi haurà al voltant de 150 convidats.
Aquest m'agrada.
Ei, Ry. Què prefereixes, closca d'ou o civada?
Per què tenen noms de menjar?
No ho sé.
Per què no surts a divertir-te? Ja ens veurem després.
- Volia anar a la platja. - Bona idea.
Que t'hi portin.
I agafa pastilles de sobres.
I aigua. I posa't protector, cuca.
- I, Ry… - "Vigila"?
Passa-t'ho bé.
Voto pel crema de coco.
Ho veus? Fa veure que li és igual, però no.
- Hola. - Hola.
Poca feina avui, oi?
- Per què? - Pels ulls.
- M'encanta la línia. - Gràcies.
Què, on vas?
De fet, et volia demanar recomanacions de platges.
Conec el lloc ideal.
És un tresor amagat.
- Gràcies. - A gaudir.
Perfecte.
Passa res?
No, no.
- No es mira, señorita. - No estava…
No mirava. Estava…
Mirava darrere teu.
Caram. Quina vista.
- Bé, ja me n'anava. - Sí, val més.
- Perdona? - He dit que val més.
- Què he fet? Tens algun problema? - Doncs sí.
Aquesta platja és per a la gent d'aquí.
No ens agrada que els turistes ens mirin prendre el sol.
Ho sento molt. No sabia que era per als d'aquí.
Només em volia banyar.
Segur que trobes més còmoda la piscina de l'hotel Marès i Mar.
Com ho…?
Per què? Et desconcentro?
No.
Me'n vaig.
Hola. Que em deixaria…?
D'acord.
Hola. Perdó.
Necessito… Té un carregador?
Necessito…
Ho sento. Passi un bon dia. Gràcies.
- Ostres. - Collons.
Ho sento molt.
Escolta, señorita.
Es mira, però no es toca.
T'he de denunciar?
Quina ximpleria. Vaig cap a casa.
Em deixes passar?
No és per aquí.
Tampoc és per aquí.
T'has perdut, Miss Amèrica?
No.
Estic gaudint d'aquests carrers preciosos.
Ho pots negar,
o ho pots admetre i demanar-me ajuda.
Estic bé.
Estic bé, gràcies.
A més, que m'estàs seguint o què?
Sí. M'ha agradat tant que m'espiessis a la platja
que no em puc separar de tu.
- Sempre ets tan repel·lent? - Repel·lent?
Mira, només em preocupava per tu,
però tinc coses a fer,
o sigui que la meva oferta d'ajudar-te caduca d'aquí deu segons.
D'acord.
Com anar a l'hotel Marès i Mar.
Agafa'l.
Així sabràs que no et vull assassinar.
- Per aquí. - Sí que era per aquí.
Els guapos també maten dones.
Tot i que normalment són amables, fet que et descarta.
O sigui que em trobes guapo.
I no t'estava mirant abans.
Només observava…
- a tothom. - Esclar.
Una nova espècie d'homes despullats.
Aquí, a les platges blanques de Mallorca.
- A Texas no hi ha platges nudistes. - De debò?
Doncs espero que hagis après alguna cosa sobre l'anatomia humana.
La vols tastar?
- No, gràcies. - Va, si et cau la bava.
No siguis tossuda.
No soc tossuda.
Tu tasta-la.
En diem "ensaïmada".
És com un croissant.
- Però millor. - Molt millor.
Ara veig que tenia gana. Gràcies.
Si vols, podem anar a menjar alguna cosa.
Com una cita?
No.
L'hotel té servei d'habitacions.
Espero que gaudeixis de la gespa de l'hotel.
També tens un problema amb la gespa?
Doncs sí.
Els productes químics que mantenen la gespa verda
es filtren a l'aigua on pesquem.
Mentre tot estigui perfecte per als turistes,
tant és, oi?
Els turistes no són el pitjor que li ha passat a l'illa.
Qui et penses que compra les samarretes i els clauers?
Veig que saps què és el que convé als mallorquins.
Quant fa que has arribat?
Un dia. Però ma mare és d'aquí.
Ah, sí?
Doncs perdona'm per dubtar de la teva expertesa.
Adeu.
Escolta.
Ja has canviat d'opinió?
No pots estar sense mi ni dos minuts?
No, només vull el meu mòbil, sisplau.
Ah. Té.
Almenys, aprens la nostra llengua.
On eres, carinyo? Estàs bé?
Sí. Perdona, a la platja m'he quedat sense bateria.
Sense bateria?
El mòbil ha d'estar carregat.
I no t'has pres les pastilles?
Mama, n'he agafat de sobres. No pateixis.
D'acord. Perdó.
M'amoïna, ja ho saps.
Ostres, estàs guapa. T'ha tocat el sol.
Et brillen els ulls i tot.
Explica-m'ho tot. Què has fet?
He estat tranqui.
"Tranqui"? Ja està? "Tranqui"?
Sí, mama.
De fet, les pastilles em deixen grogui.
La nova dosi m'està matant.
Ja. Bé, ja parlarem demà.
Però, escolta,
m'encanta que siguis aquí.
I no a l'altre barri?
No fa gràcia. No tornis a fer aquesta broma.
D'acord. Perdona.
Demà parlarem. T'estimo. Descansa.
- Jo també t'estimo. Bona nit. - Bona nit.
Ry, què tal la platja?
Et vas oblidar del titular.
- Quin titular? Un segon. - Tothom anava despullat.
Sí, aquesta és la gràcia. Et va agradar?
- La platja i el mar eren preciosos. - I la fauna?
No ho sé.
- Hi havia un noi… En Julián. - Sí.
En diria una de grossa.
- Perdó. Has dit que la té…? - No, deixem-ho estar.
No ho sé. No vaig mirar.
- Ja. - Molt antipàtic.
- Per? Què va fer? - Va…
Em va acompanyar a l'hotel perquè no tenia bateria i…
em va comprar menjar.
Caram, quin tros d'impresentable.
- Ho hauries d'haver vist. - És broma.
Conec en Julián. I, sí, a vegades és antipàtic.
Però, en la seva defensa, passa una mala època.
- Llavors, el coneixes? - És una illa petita.
I, veient-te la cara, potser li dones una segona oportunitat.
Aquesta nit anirem a una disco amb ell.
- Vine. - A una discoteca?
Sí. Lloc gran, sorollós, hi posen música.
Però la gent hi anirà vestida. Més o menys.
- T'ho puc confirmar més tard? - Cap problema. Digue'm alguna cosa.
Serà divertit. Però no et puc prometre que hi hagi cowboys.
Sisplau.
- Hola. - Hola, benvinguts a l'hotel.
Ostres, no s'acaba mai.
Jo m'ho passo teta.
Avui m'he d'ocupar dels permisos.
Molt bé. A veure…
Què et sembla el lloc?
És preciós.
Em fa gràcia
imaginar-te corrent per l'illa de petita.
Va ser increïble créixer aquí.
Per què vas marxar?
Quan va morir la meva mare, ja no ho veia com casa meva,
saps?
I era molt ambiciosa per a una illa tan petita.
Per mi, això era casa seva. I jo volia anar a trobar la meva.
Quant de temps vas trigar?
Uns cinc anys i nou mesos.
Quan va néixer la teva preciosa filla?
No, quan et vaig tenir a tu.
- Que graciosa que soc. - Massa i tot.
LI AGRADA A JULIANGARCIA
13:00 PRENDRE MEDICINES
AMARA M'apunto a aquesta nit.
Però no tinc res per posar-me.
Hurra!
La Sofia i jo passarem per la teva habitació.
A favor o en contra?
Et fa una esquena ben sexi.
- Ry. - No.
No.
M'hi puc fer un nus.
- Pensava en una altra cosa… - Ja.
- I així? - És…
- Aquest és mono. - No, i punt.
I aquest? Massa.
No, no m'agrada.
Aquest, Ry!
Déu meu!
M'encanta.
Molt bé!
Així, que es vegi!
MAMA Aquesta nit no sortiré.
Les pastilles m'aixafen.
En volia demanar tres.
- Carai! - Molt bé!
- Has de millorar l'espanyol. - Xarrups per tothom!
- Salut. - Salut.
- Mare meva! - Julián!
Fes un xarrup! La Ry n'ha demanat per a tothom.
Hola, noies.
Hola, mà foradada.
M'encanta aquesta cançó.
- Qui vol ballar? - Jo!
Ry?
- Vinga, chica. - A veure què saps fer, Miss Amèrica.
A ballar.
Vinc amb vosaltres.
Passa d'ell!
Para!
Tio, deixa'm estar!
Ei.
Ja et tinc.
Segur que estàs bé?
- Sí. - Sí?
Estic bé. És que…
no puc beure tequila.
- Potser t'hi han posat alguna cosa. - No, estic bé.
Millor, perquè hem de marxar.
- Què? - Posa't això.
- Fugim d'algú? - Després t'ho explicaré.
- No he anat mai en moto. - De debò?
Tranquil·la. T'encantarà.
Vas bé?
Sí.
Et vull ensenyar un lloc.
Ets pescador?
És el negoci familiar.
He crescut al mar. És tot el que conec.
Algun dia, portaré el negoci del meu pare.
Espero.
Esperes?
Els pescadors de l'illa pateixen per culpa dels turistes
i les empreses comercials fan molt de mal.
També és veritat que el sector sobreviu gràcies a ells.
Ara ja saps per què no compro souvenirs de Mallorca.
Si hi ha més gent, hi ha progrés.
Destruir negocis familiars no em sembla progressar.
A veure, i tu?
Què t'espera, a Texas?
Soc ballarina.
Exòtica?
- En una companyia. - Ah, d'acord.
Però…
no sé si hi tornaré.
La meva vida allà és com un bucle.
La dansa és l'única cosa que li dona sentit
i em dona llibertat.
- I per què ho vols deixar? - No depèn de mi.
Perdó. Els meus problemes et deuen semblar banals.
No, tranquil·la. Les noies riques també es posen tristes.
- Podríem fer samarretes amb aquesta frase. - I tant.
Què fas?
Vinga. Si no saps nedar, t'ajudo.
Sí que en sé.
Ho veus? Soc una gran nedadora.
Només volia que aquest cop et traguessis tu la roba.
Vinga, fem una treva.
- D'acord. - Pau.
Pau.
M'agrada, això.
Aquest estiu volia fer coses noves.
Viure com si fos el meu últim estiu.
És una bona filosofia.
Què més tens a la llista?
Anar-te'n al llit sense rentar-te les dents?
Mai.
No menjar més verdura?
Potser.
Embolicar-te amb un noi guapo?
Puc fer veure que ho ets.
AMARA TRUCADA PERDUDA
AMARA Estic bé. Amb en Julián.
- Tot bé? - Sí.
Estàs molt guapa.
I tu no ets tan antipàtic.
Com?
Res, coses de l'Amara.
Va. Et porto a casa.
Sí.
Em sap greu.
Crec que t'he ofès.
Estic estressat.
Per la feina. Tinc molts problemes.
Ja ho sé.
Et dono el meu número?
Sisplau.
O em sentiré utilitzat.
Té, agafa.
Té.
Et trucaré.
D'acord.
Bona nit, Oriah.
Bona nit.
Ni un petó de bona nit?
Encara no tinc els diners, d'acord?
Però no me n'oblido.
Els aconseguiré.
Ja sé que els aconseguiràs.
Perquè, si no,
me'ls donarà la teva nòvia.
Deu ser força rica si s'està en un lloc així.
Hem de tancar la venda amb el propietari,
però l'hotel es farà.
A veure, parlem de tu. T'has pres les pastilles al matí?
Encara m'he d'acostumar a les noves. Ja saps com va.
Sí, em sap greu.
Vaig quedar amb l'Amara, de recepció.
- Ah, sí. - I amb amics seus.
Bé, mentre no t'enamoris d'algun espanyol guapo…
Què? Ja?
Bé, no pregunto més.
Però, si us podeu desenganxar durant uns dies,
necessito que m'ajudis.
Que el teu equip i el meu es posin d'acord.
Entesos.
Tot el temps del món.
M'encanta la carxofa.
Però no sé si…
M'agrada aquesta.
Increïble! Quina…
Ai, mare. Ens toca.
Vinga, mama.
Que bé! Ets aquí.
M'acompanyes a un bar per una cita de Tinder?
No. No t'acompanyaré a una cita.
Sí, seràs el meu pla B si resulta ser una assassina en sèrie.
Pots fer d'espelma. Així serà més romàntic.
Llevat que la cosa s'animi. És que soc molt possessiva.
Va, canvia't! Vull saber què va passar amb en Julián.
Va.
- I qui és aquesta noia? - La Prisha.
Estudia medicina i ve de Londres.
- Quant de temps es queda? - Tres setmanes, crec.
No és gaire temps. I si et penges per ella?
Que una cosa no sigui per sempre
no vol dir que no valgui la pena.
A més, som en una illa turística.
La gent ve i se'n va.
Tu tampoc t'hi quedaràs, però et vas embolicar amb en Juli.
Ho sabia! Et vas enrotllar amb l'impresentable.
Només va ser un petó.
I no m'ha tornat a dir res.
Tan malament beses?
No.
Dona, és que… Un petó i res més?
Sense llengua?
Massa llengua?
Mare meva!
Bé, ja l'has vist despullat, o sigui que ja saps què t'espera.
A veure.
És allà.
- Vols que em quedi per aquí? - No, podria ser perillosa.
Tu només…
- Prisha? - Amara.
- Hola. - Hola.
Et presento la Ry, la meva amiga de Texas.
- Hola. Molt de gust. - Igualment.
Espero que no et molesti que vingui. No té amics, la pobra.
- Tenia pensat segrestar-te, però… - Ho veus?
- Llàstima. - Ara ho ha entès. Vols una copa?
Sí, i tant.
- En vols una, Ry? - Sí, sisplau. Gràcies.
- Què us ve de gust? - A mi, un margarita.
- M'agraden les coses picants. - Genial.
Disculpa'm. Ens poses tres margarites?
De seguida.
M'encanta aquesta cançó!
Sou precioses.
- Vull un record d'aquesta nit. - Sí!
Una foto.
- Mare meva. - Estàs bé?
- Que guapes. - Estic bé.
- Segur? - Sí.
- Quin ball més sexi. - Ai, mare. Esteu guapíssimes!
Ets sensible als llums intermitents?
Sí.
Una cosa així. Tinc epilèpsia.
Ja.
- I ho pots controlar? - No.
El meu cas és terrible. Insisteixen que m'operi,
però hi ha moltes probabilitats que perdi la memòria
i les pastilles em deixen grogui.
No me les prenc.
Bé, conec molts pacients que ho pateixen.
Perdó, no sé per què t'ho explico.
No ho sap ningú.
A vegades, és més fàcil parlar amb desconeguts.
Gràcies.
Mira qui ha posat un cor a la nostra foto.
- A algú li agrada el que veu. - Aquest algú m'ha fet ghosting.
- De debò? - M'ha fet ghosting.
- Què? - Ry, sisplau.
No vol reconèixer que n'està enamorada.
Bé, jo vaig al lavabo.
Quins abdominals.
Que bona.
Vine al vaixell.
Gràcies.
- Doncs fes-ho. - Demà.
El pelacanyes es pensa que és la pera,
però se sap que és un mort de gana.
Sempre parla del que vol, però no té ni un ral.
No, no vull el teu número.
No, no et donaré el meu.
No, no aniré amb tu enlloc.
No, no perdré el temps amb tu.
No, no vull pelacanyes.
Si és un pelacanyes, de mi no en traurà res.
Mot bé, nena!
Des del seient del copilot del cotxe del seu amic,
intenta que el faci cas.
- Vine aquí. Apunta't a la segona estrofa. - Amara!
Té un aspecte que fa pena i no m'agraden els dropos.
- No, no vull el teu número. - No, no vull el teu número.
No, no et donaré el meu.
No, no aniré amb tu enlloc.
No perdré el temps amb tu.
Ry. Ry, espera't.
Perdó per no trucar-te.
Però què…?
Estàs bé?
Què ha passat?
En Carlos.
Qui és?
Un prestador.
I li deus diners.
Sí.
- Si necessites… - No m'insultis oferint-me ajuda.
No t'he trucat perquè no és segur anar amb mi.
Fins que no ho arregli amb en Carlos…
Hem d'anar amb compte, d'acord?
Tranquil.
No m'espanto fàcilment.
M'agrades, Oriah.
No estaré aquí gaire temps.
Doncs no perdem el temps.
És preciosa.
Sí.
Preciosa.
Però hi ha molta gent.
En diem "guiris".
- Què? - Als turistes.
- Molts guiris, doncs. - Molts guiris.
Jo soc una guiri? Sí, oi?
Sí que ho ets, sí.
- Tot bé, darrere? - Sí. Però què fas?
Déu-n'hi-do.
I això és només el principi.
Hi pujarem?
És increïble.
Per què vas demanar ajuda a en Carlos?
Si no ho feia,
mon pare hauria signat amb la constructora.
Una constructora?
- Què volen? - El nostre moll.
L'estan pressionant molt.
No ens queden gaires opcions.
És molta responsabilitat.
Mon pare carrega tot el pes
d'un negoci centenari.
I jo també.
No caiguis.
- Tu vius aquí? - Sí.
Fa molt que visc en aquest vaixell.
Em costa dormir quan no tinc el mar a sota.
I on és la teva mare?
Va morir quan jo tenia vuit anys.
Em sap greu.
Mi-te'l, mon pare.
Vine.
- En anglès, papa. - Perdó.
- Em dic Mateo. - Ry. Molt de gust.
No ens hem vist abans? Em sones.
No ho crec. És el primer cop que vinc.
No l'incomodis. Anàvem a fer un volt.
- Molt bé. Que xaleu molt. - Gràcies.
Anem a treballar?
A treballar?
- A les seves ordres. - Som-hi.
Us presento l'Oriah.
Avui ens ajudarà, entesos?
- Què ha dit? - Res.
- Els petits, no, eh? - D'acord.
Per què han de morir si no es poden menjar?
Quina traça.
Bona feina.
Crec que no havia fet tanta pudor en ma vida.
A rentar-se, doncs.
Fica-t'hi! L'aigua està increïble.
Hi ha taurons?
Esclar. És el mar.
Vinga. No dius que no t'espantes fàcilment?
I ara, a gaudir dels fruits del nostre esforç.
És el millor peix que tastaràs mai.
- Ostres, sí que és bo. - Ho veus?
- És dolç i mantegós. - I saludable.
T'agrada molt la teva feina, oi?
No hi ha res millor.
Em permet viure al mar,
treballar amb la meva família, nedar, pescar…
A més, honoro el meu pare,
el meu avi…
Jo no conec el meu pare.
- De debò? - Sí.
És un empresari de Texas. No vol saber res de mi.
Però la meva mare és al·lucinant.
Va marxar de Mallorca per complir el somni americà.
Quan va arribar als EUA, no tenia res,
però va treballar de valent i…
És increïble el que ha aconseguit.
Ha tingut molt d'èxit.
- Què? - Perdó, és que…
A vegades, em sorprèn què enteneu els estatunidencs per èxit.
Què vols dir?
Que em sembla que treballeu sense parar
per poder anar de vacances
i comprar més i més coses i…
No ho sé. Mira la nostra vida.
Tenim problemes, sens dubte. Però som feliços amb el que tenim.
Què més volem? Fins i tot Miss Amèrica ha acabat al meu vaixell.
A vegades, només cal gaudir del que tens
mentre ho tens.
M'explico?
I tant que sí.
Ser aquí…
Aquest lloc, aquest estiu…
M'ha fet replantejar on vull viure.
Bé,
jo ara no canviaria aquest lloc per cap altre del món.
Em mostres la cabina?
Molt bé. Hi treballarem el cap de setmana…
A veure. Pots fer un cop d'ull…?
- Hola. Com et trobes? - Molt bé.
- Se't veu radiant i contenta. - Ho estic.
Bé, millor no saber-ho. Però ves amb compte.
No coneixes els espanyols.
Si m'hagués quedat a l'illa, qui sap quants germans tindries.
Mama, sisplau.
Tens un moment? Vull parlar de la companyia de dansa.
Sí, sí.
Disculpa'm… No, no m'agrada…
- Aquesta. - Canviem-ho.
Un moment. Coneixes els Garcia?
Sí, és l'empresa que volem comprar.
Però ja teníeu la parcel·la.
Els Garcia tenen els molls més valuosos de l'illa.
No podem fer l'hotel si no els comprem.
És el noi que has conegut?
Un Garcia?
- Lena, dona'ns un segon. - Esclar.
Perdoneu. M'acompanyeu, sisplau?
- Carinyo… - No. Sisplau, no ho facis.
- Conec el cas. - És el millor per a tothom.
El seu negoci… està acabat.
Esperen un préstec. Necessiten més temps.
Un altre préstec?
Encara s'endeutaran més.
Els dono independència.
Els allibero d'un negoci que s'enfonsa.
Però no se'n volen desprendre. Els agrada.
Els encanta la seva feina.
Per ells és…
No és qüestió de diners.
És molt més que això. És la família i les arrels…
No, si ja els conec, els Garcia.
I em sap greu per ells.
De debò.
Però, entre nosaltres, els he ofert el doble del que val.
No soc la dolenta.
En Mateo Garcia no haurà de tornar a treballar.
- Ni el seu fill. - I què?
Això els fa feliços.
És la seva raó de ser.
És fàcil ser idealista.
Però així són els negocis. No és res personal.
Sisplau.
Per mi.
Miraré què puc fer. Però no et prometo res, d'acord?
Et puc explicar una cosa?
Ens podem oblidar de tot durant un dia?
Sisplau.
D'acord.
Ry, cuca, ets aquí?
Hola.
Tinc reunions tot el dia, però et volia veure abans de marxar.
Et queden prou pastilles?
T'he comprat dos vestits, un de verd i un de rosa.
Ja em diràs quin et posaràs a la gala.
Has resolt el tema dels Garcia?
No encara, però hi estic treballant. D'acord?
- Perdó, però anem tard. - Sí.
A veure.
Avui tinc feina, però podem esmorzar demà.
Et trobes bé? Et falta color.
Estic bé.
D'acord. T'estimo.
Fins després.
JULIÁN Et fa por la foscor?
Confies en mi?
Sí.
Apaga el llum.
D'acord.
Aquesta sensació és la meva preferida.
Et fons amb tot el que t'envolta.
Em fa oblidar els problemes que tinc quan hi ha llum.
Està bé enfrontar-se a les pors, Oriah.
Si no, no les pots superar.
Ens vam conèixer aquí.
Espera't aquí.
Si no saps nedar, et puc ajudar.
UNA NIT PER A L'ART
Hola.
Per què fas cara d'haver fornicat?
Va, canta.
Diguem que t'he d'explicar algunes coses.
Què passa en aquella illa? Ho vull saber tot.
Crec que m'he enamorat.
- A un nivell cel·lular. - Cel·lular?
En què t'has convertit?
I què penses fer? No tornes d'aquí uns dies?
No ho sé.
Ostres. O sigui que va de debò.
Som com Romeu i Julieta.
Però no va morir un d'ells?
- Hola, soc la Lena. - T'he de deixar.
- Fins aviat. Truca'm. - Passa!
Hola, Ry. Ta mare no vindrà aquest matí.
Ha de fer mil gestions per a la gala d'avui.
Escolta, no m'hi vull ficar,
però…
els Garcia han decidit vendre.
REDWYN està tancant l'acord ara.
- Què? - Ho sento molt, Ry…
Me n'he d'anar.
No.
Julián!
Julián, què ha passat?
Qui ha estat?
En Carlos. Ahir a la nit.
Mon pare…
ja no ha pogut més.
Ha signat amb REDWYN.
És culpa meva.
No.
No ho és.
Ma mare treballa per REDWYN.
- Ho sento molt. Ho acabo de saber. - Ves-te'n, Ry.
- Què? Però… - Ves-te'n!
Ves-te'n.
Mama.
Mama, què ha passat?
Dona'ns un moment. Gràcies.
Em vas prometre que els ajudaries.
I ho he fet. El seu negoci s'enfonsava i els he salvat.
Viuran amb diners i coses i sense orgull ni arrels, com tu.
- Què vols dir? - Que tot ho mesures amb diners.
T'encanta el poder. Ets un tauró dels negocis.
M'has portat al lloc on vas créixer i gairebé no has sortit de l'hotel.
Per què ho fas, tot això?
Per què?
Per què ho faig? Ho faig per tu.
No te n'adones?
Creus que m'agrada estar sempre ocupada?
Esclar que vull passar temps amb tu.
Però també dono gràcies a Déu
per tenir aquesta feina, que a més faig molt bé,
perquè vol dir que et puc cuidar, Ry, en tot el que necessitis.
Tu ets la meva raó de ser.
D'acord?
M'hauria agradat ajudar els Garcia, de debò.
Creu-me que sí.
O sigui que ara agafem aire,
que avui tenim una gala.
És una nit importantíssima.
Només ens queden uns dies aquí i et necessito.
No vull interrompre
aquest moment superintens que tens amb el mirall,
però deixa'm dir-te
que estàs preciosa.
I res d'això és culpa teva, per cert.
Així és com funciona el món.
Si no haguéssiu estat vosaltres, hauria estat algú altre.
Algú lleig, segur.
A en Julián li passarà.
T'ho prometo.
No.
Coi de tòxics.
Què vols?
Saps?
El teu nòvio em deu molts diners.
I, com que veig que t'agrada la seva careta,
potser vols impedir que l'hi destrossi.
- Tindràs els teus diners. - No corris, reina.
Els diners no ho són tot.
Algunes coses valen més que els diners.
- Com el menjar, el vi, les dones… - Deixa'm anar.
Si la tornes a tocar, et mato.
Ho has entès?
Els teus diners.
Llàstima. M'ho hauria passat bé amb ella.
Fot el camp d'aquí.
Ja no tens cap motiu per apropar-te a nosaltres.
Molt bé. Fins a una altra.
- Estàs bé? - Estic bé.
- Segur? - Estic bé.
Estic bé.
Bona cleca, per cert.
No et faré enfadar mai.
Em sap greu no haver-te dit allò de ma mare.
- Em pensava que ho arreglaria. - Tranquil·la.
No és culpa teva.
Ostres, vas ben xopa.
Estava reivindicant la teva protesta ecològica.
Tot allò de la gespa i els productes químics…
Caram.
Et vull ara.
Salut.
RY Vine a la meva suite. Et necessitem!
Sí.
Al·lucino amb les coses que s'arriben a deixar els rics.
A objectes perduts hi ha tresors.
Com estic?
Bé.
Us espero a baix.
Ho veus possible?
Sí, però potser és massa tard.
Preparat?
Som-hi.
Mama.
Et vull presentar en Julián Garcia.
Molt de gust, senyora Pera.
M'han parlat molt de tu.
Us porto una copa.
Li has explicat qui soc i la meva relació amb REDWYN?
Sí.
I que tens epilèpsia?
Buenas noches, bona nit.
Gràcies a tots per haver vingut
a celebrar l'inici d'una nova gran etapa per a Mallorca.
Ens complau poder-vos presentar un centre d'art
que preservarà la vida cultural d'aquesta illa meravellosa.
Alguns ja sabeu que vaig créixer aquí… fa molts anys.
I celebro poder tornar-li una part del que em va donar,
no només amb aquest fantàstic centre d'art,
sinó també amb la construcció d'un resort de primer nivell.
Així que alcem les copes
i brindem…
I brindem per Mallorca.
- Per Mallorca! - Mallorca!
Mateo.
M'alegro molt de veure't.
No esperava tornar-te a veure.
Feia molts anys.
Sí.
Escolta, vull que sàpigues que res d'això és personal.
Isolda,
entre nosaltres, tot és personal.
Bé, vull què sàpigues per què ho he fet.
No cal que m'expliquis res. Si tens raó.
L'illa està canviant i jo ja no podia continuar.
Ho he intentat.
M'he aferrat al negoci tant com he pogut.
Però al final…
- Només et vull demanar una cosa. - Digues.
Quan construeixis l'hotel i el que vingui després,
no oblidis què hi havia abans.
Això no ho podré oblidar mai.
D'això en pot sortir una cosa bona:
potser ells tindran el futur que nosaltres no vam tenir.
Som-hi.
És com si portés una camisa de força.
Ves amb ton pare. Després vindré a trobar-te al moll.
- Fins ara. - Adeu.
No deies que m'avorriria amb les teves històries a l'illa?
En Mateo Garcia.
El meu primer amor.
Ens vam conèixer de nens
i, d'adolescents, érem inseparables.
Era l'aire que respirava i l'aigua on em banyava.
Sempre parlàvem del futur, fèiem plans i…
I llavors tot va canviar.
Va morir l'àvia.
No havia sentit mai aquell dolor.
I cada racó de l'illa em recordava a ella.
Havia de marxar. Havia de fugir. Volia sortir d'aquí…
Volia que m'acompanyés.
L'hi vaig pregar.
No volia deixar la seva família ni tampoc el negoci.
Ens vam escriure cartes durant anys
fins que ho vam deixar de fer.
Així que, quan vaig saber
que faríem l'hotel i compraríem el terreny,
el vaig voler ajudar.
M'ho hauries d'haver dit.
Sí.
I ara soc la persona que ha robat els somnis a la seva família.
No.
Ho has intentat, mama.
I ell ho sap.
Passem la nit en blanc?
Mai he vist sortir el sol.
Què vols dir?
Des de l'aigua?
Des d'enlloc.
Bé…
Et reservaré el millor lloc de la casa.
Mira.
Gràcies per compartir la teva primera sortida del sol.
Si vols, les podem compartir totes.
Mama, va tot bé?
Quan vas deixar les pastilles?
Uns dies després d'arribar.
Em deixaven grogui.
Necessitava sentir coses ni que fos un estiu.
Soc idiota. No t'hauria d'haver deixat sola.
- Para! - T'hauria d'haver estat a sobre
- per assegurar-me que te les prenies. - No, és decisió meva.
Segur que ho has empitjorat tot!
No m'importa.
- A mi sí. - A mi no.
- Vinga. - Què fas?
- Som-hi. Marxem. - No, no marxem.
- Que sí. - No.
No, sisplau. He vist sortir el sol per primer cop.
Ah, sí? Genial.
Sento coses. Sento el tacte d'en Julián
i la sal del mar a la pell.
Almenys són coses que val la pena recordar.
Em vull quedar aquí.
Vull viure.
Et vols quedar?
Vols viure? Ara vols viure?
Quant de temps, Ry? Quant de temps vols viure?
Marxem. He dit a la Lena que ens canviï el vol.
No.
- Fes la maleta, Ry. Va. - No, mama!
- No. - Ry!
Ry!
Ry, on vas?
Ry!
De pressa!
Ry!
Ei, tranquil·la. Estàs bé, cuca.
Estàs bé. Soc aquí.
Tot anirà bé.
Hola, maca.
- Hola. - Hola.
Arribes en el moment just. Vaig a buscar un cafè.
- D'acord. - Ara torno.
Mi-te-la.
Tia, estava preocupadíssima.
Hauria vingut abans, però el meu cap m'ha fet treballar.
Ens ho tenies ben amagat.
Epilèpsia i túbers,
que no és el mateix que "tumors", tot i que tots dos sonen fatal.
Perdó pel secret.
Ho entenc.
Buscaves diversió. Per això vas gravitar cap a mi.
Parlant de diversió, la Prisha és aquí?
No.
Totes les coses bones s'acaben.
Se n'ha tornat.
Sí. Però ho tornaria a fer?
Ja ho pots ben dir.
JULIÁN Hem de parlar. Ens podem veure?
Què ha passat?
T'has fet mal?
Tinc esclerosi tuberosa.
Provoca epilèpsia.
És de naixement.
Què s'hi pot fer? Hi ha tractament?
Sí i no.
La medicació ajuda, però no sempre és efectiva.
I, quan vaig arribar, la vaig deixar de prendre.
Per què?
M'adormia els sentits.
Julián, no vull que em torni a passar.
- No es pot operar? - Sí, però és massa arriscat.
Podria perdre la memòria.
I…
Seria tan terrible?
Estaries curada.
Tot el que conec s'esfumaria.
Per què no m'ho vas explicar?
Havia de trobar la resposta.
Tota sola.
Saber per què visc.
I és per aquest lloc.
És…
veure ma mare fer el que més estima.
Veure l'Amara provar l'última tendència en maquillatge.
Seure en una cova fosca amb tu.
Perquè fas que la foscor em transmeti pau.
Perdre aquests records…
o la capacitat de crear-ne de nous…
és pitjor que morir.
T'estimo, Oriah.
Jo també.
Ry?
Ry.
Ry!
Oriah! Ry!
Merda.
Ry.
Ry, sisplau.
Té el pols dèbil.
- Ha deixat de respirar… - Aguanta, sisplau.
Soc aquí amb tu, sents?
Aguanta, però amb dificultat.
L'escàner mostra que ha empitjorat.
La decisió és vostra, però som molt partidaris d'operar.
- Hi ha algun impediment? - La Ry mai s'ha volgut operar.
L'he intentat convèncer durant anys i m'ho va fer prometre.
Podem estabilitzar-la i tenir-la còmoda,
però, sense cirurgia, el seu estat empitjorarà
i serà només qüestió de temps.
Isolda.
Entenc els riscos
i l'Oriah em va explicar què volia.
Però, si hi ha una sola possibilitat de salvar-la
i que tingui una vida normal,
aprofita-la, sisplau.
Li preocupava perdre les millors parts de la seva vida.
Però, si això funciona,
els seus millors records seran els futurs.
La meva mare tenia la mateixa malaltia.
Ho sento molt, Izzy.
I ella ho sap?
Que li vaig passar aquesta cosa horrible que l'ataca?
No, no ho sap.
Ella ho entendria.
Saps? No pensava tenir fills.
No m'ho plantejava.
No.
Si no recordo malament, volies una mansió, tres cotxes i un poni.
Em falta el poni.
Quan vaig saber que estava prenyada, vaig trobar sentit a la meva vida.
No saps com la volia.
I ho vaig aprofitar.
I has pujat una noia forta i li has donat una vida increïble.
Passi el que passi, Izzy, no t'has d'avergonyir de res.
De res.
- Hola, gràcies per venir. - Cap problema.
Tenim molta feina.
Tenim un parell de solucions, però són força complexes.
Quina bona notícia. Gràcies.
- Julián. - Isolda.
Hola. Seu.
Tinc…
Tinc una cosa que és teva.
Quan tenia vuit anys,
vaig trobar les cartes del meu pare al seu primer amor.
No vaig saber mai per a qui eren.
Però ara ja sé qui és l'Izzy.
Hola.
- Ei. - Has parlat amb el metge?
No. No…
No hi he parlat. No hi ha novetats, però…
han passat altres coses.
O sigui que has trobat un altre terreny on construir l'hotel.
Sé què significa el negoci per a tu.
Em pensava que ja era massa tard, però…
Mai és massa tard.
Tenies raó. Això és casa meva.
I l'he de protegir.
Així que…
invertirem en el teu negoci.
La Ry ho voldria.
I jo també.
Crec que et regalarem una samarreta d'aquestes.
Gràcies, Izzy.
Segur que ens entendrem.
Vinc de seguida.
Bentornada, cuca.
Ry.
Els meus records van tornant, un per un.
És com si pogués tocar-lo.
Em sona d'alguna cosa.
Em pregunto…
si el destí em seguirà acompanyant.
Em pensava que seria el meu últim estiu
i la meva primera i última sortida del sol,
i ha acabat sent el principi de la meva vida.
Em dic Julián.
L'ÚLTIMA SORTIDA DEL SOL
Subtítols: Victor Monreal
Supervisor creatiu Guillermo Parra