DIN EPISOADELE ANTERIOARE…
- Te bucuri? - Sigur.
Am așteptat asta o veșnicie.
Te-am prins.
De mult nu am mai simțit asta pentru cineva.
Am 38 de ani.
Eu am…
douăzeci și doi de ani.
Încerc să accept ideea că vârsta e doar un număr.
Nu știu dacă ești pregătită pentru asta. Ești gata?
Am 60 de ani.
Doamne!
Treizeci, 40, 50, 60. Da, e cu 33 de ani mai mare decât mine.
Jorge e de-o seamă cu părinții mei.
Nu vreau să fiu surprinsă de ceva ce ai făcut.
Am venit aici cu tine ca să nu mă simt singură.
Simt că nu ești atras de mine.
- Îmi dai senzația că suntem doar amici. - Bine.
E el persoana potrivită? Am ales persoana potrivită?
- Am terminat de vorbit. - Bine.
Pot scoate microfonul, te rog?
O asemenea legătură nu va fi ușor de găsit.
Și știu că nu o voi mai găsi.
Începând de mâine, veți primi musafiri.
Prietenii, familiile.
- Ea e Theresa. - Bună! Sunt Sara.
N-a mai ieșit cu cineva atât de în vârstă.
Sper să le meargă bine, dar…
- Păi… - E ciudat.
La 23 de ani să fii părinte vitreg pentru doi copii, și asta dintr-o dată?
Da.
Îi las pe toți și tot ce am muncit.
Ce dracu' fac?
Sunt doar epuizat și copleșit,
pentru că simt că nu pot fi eu însumi cu tine.
A integra o fată de 22 de ani în viața mea e cu siguranță neliniștitor.
Avem vreun viitor împreună?
E momentul să decideți.
Veți face acest pas împreună?
Sau veți alege calea singurătății?
Ce nasol!
O ZI PÂNĂ LA CEREMONIA ANGAJAMENTULUI
Ți-ai luat totul din baie?
O să verific celelalte camere.
- Tu vezi de… - Costume.
- Cred că îți trebuie o husă de haine. - Da.
Am emoții și mă simt anxios.
E ultima oară când o mai văd înainte de ceremonie.
Am făcut tot ce am putut.
Am emoții privind timpul petrecut singur.
La ce mă voi gândi în acele clipe de singurătate?
O parte din mine vrea să se dedice relației cu Vanessa,
altă parte se întreabă dacă ar trebui s-o fac.
Vom face față tuturor acestor suișuri și coborâșuri din relație?
Și teama mea de a-mi lua angajamente a rămas la fel de puternică.
Nu? Și ăsta e…
un gând înfricoșător.
- Ce mai faci? - Ți-am pregătit tot.
Mulțumesc!
- Cum te simți? - Bine, tu?
Mă simt bine.
- Sunt tristă. Nu vreau să pleci. - Știu. Nici nu știu ce să zic.
- Știu. - A fost plăcut.
Ultimele zile cu tine au fost mai frumoase decât aș putea visa.
Ești una dintre cele mai minunate femei pe care le-am cunoscut.
- Mulțumesc! - E greu de exprimat în cuvinte.
A fost una dintre cele mai uimitoare și frumoase experiențe din viața mea.
E ciudat că închidem capitolul ăsta și…
Simt că ne despărțim.
- Sună a despărțire. - Nu!
Nu știu ce să spun. Dacă o să plâng?
- Nu. - Să nu plâng?
- Nu. - Bine.
Vei fi bine.
- Arăți minunat. - Mulțumesc!
Bine?
Bine.
Fără plâns?
- Vei fi bine? - Da.
Îmi promiți?
Sunt alături de tine.
Da…
Bine?
Am doar stres post-traumatic, cred.
- Ce e? - Nu știu.
Relațiile mele nu au mers bine
și simt că asta e încă o încercare eșuată.
Nu e vina ta. Nu vreau să proiectez asupra ta.
Nu e deloc vina ta, doar că…
Mi-am mai deschis inima
și am fost rănită.
Și sper că de data asta nu va fi la fel.
E înfricoșător.
În relația cu Logan,
am avut multe rezerve, pentru că am mai fost rănită.
Și țin garda sus, pentru că poate nu va ieși bine.
Sper că am ales bine de data asta și am ales persoana potrivită.
Simt că ești persoana potrivită și sper că simți la fel pentru mine.
Da, asta simt și eu.
E foarte înfricoșător
să nu mai ai nicio relație atâția ani,
apoi să te apropii de cineva
doar ca să te alegi iar cu inima frântă,
și asta în fața lumii întregi.
- Ne vedem curând! Ai grijă de tine! - Bine.
E rar să vezi o femeie mai în vârstă cu un bărbat cu 20 de ani mai tânăr.
E foarte rar.
E oare o nebunie să cred că relația ar putea funcționa?
E o nebunie să-mi pun inima la bătaie?
El e în floarea vârstei acum, sincer.
Și de ce ar renunța la asta pentru cineva cu 20 de ani mai mare?
VÂRSTA ATRACȚIEI
Pleci.
Știu. Încerc să mă asigur că nu uit nimic.
Dar uiți de mine.
Avem nevoie de puțină separare, căci a lipsit.
Și e prima dată că o să pot examina relația
din exterior și să iau o decizie clară.
Au fost suișuri și coborâșuri de când ne-am mutat împreună.
Dar au fost și multe lucruri bune în această relație.
Chiar și în clipele grele, n-au lipsit grija și iubirea reciprocă.
Și cred
că e foarte clar că țin la ea enorm.
Întrebarea e dacă părțile bune pot compensa părțile rele.
Sunt momentele bune suficiente ca să continuăm relația?
Îmbrățișează-mă!
Mulțumesc că ești tu! Mulțumesc că m-ai făcut un om mai bun!
Cu plăcere!
Vorbesc serios.
- De ce te uiți așa la mine? - Pentru că pleci.
Nici n-am apucat să dansăm.
Da…
M-am gândit mult.
- Amândoi avem multe de gândit. - Știu. Eu…
O să-mi fie dor… O să-mi fie puțin dor de tine.
Și mie. Mai mult decât crezi.
Crezi?
N-o să mai poți dormi din cauza mea.
- Poate. Știu și eu? - Ce?
- S-ar putea să pot dormi. - Ba nu.
Dă-mi un pupic!
A fost o dimineață dulce-amăruie.
Bine. Pa!
Urmează ceremonia angajamentului și va fi dificil.
Încă dezbatem cum putem face ca relația să meargă aici,
darămite să ne luăm un angajament.
Știu că mă place
și relația e acum într-un moment bun,
dar nu vreau să fac presiuni, pentru că nu știu.
Nu știu ce ne va aduce viitorul.
Cum te simți?
- Despre ce? - Despre faptul că plec.
Simt că eu am adus în discuție unele dintre cele mai dificile subiecte
și nu știm cum vom comunica după asta.
Până acum am stat într-o bulă.
Deci nu știm cum e să ne dăm mesaje sau telefoane,
nu știm cum e o relație la distanță.
E normal să mă gândesc la asemenea lucruri.
Da, mă bucur că ai adus vorba,
fiindcă nu m-am gândit la situația asta în termenii ăștia.
Cred că sunt pur și simplu foarte realist.
- Și, știi… - Da, înțeleg.
Experiența asta trebuie să se termine la un moment dat și…
Aș vrea să rămânem în această mică bulă pentru totdeauna,
dar trebuie să ne luăm la revedere.
Faptul că data viitoare când îl voi vedea pe Andrew
va fi la ceremonia angajamentului mă îngrijorează puțin.
Disecă totul și nu-l învinovățesc prea mult,
fiindcă am și eu aceleași îndoieli, doar că nu le-am verbalizat.
O parte din mine se teme
că nu vom putea face față diferenței de vârstă.
Și mă tem că până la urmă
va fi prea copleșitor pentru amândoi.
Bine…
Pa!
Ne vedem!
Pa!
Salut!
Doamne!
Sunt minunate.
Mă voi gândi la tine ori de câte ori le voi privi.
Mă gândeam că această separare…
Îmi place să te susțin
și îmi place să fiu alături de tine…
când te frămânți, așa că mă voi gândi la tine.
O să am timp să mă gândesc și să-mi regăsesc echilibrul.
Și o să-mi fie dor de tine.
Ne-am apropiat într-un timp atât de scurt
și a fost grozav să locuim împreună.
O să-mi fie dor de asta.
Dar cred că această separare ne va prinde bine,
deși urăsc să-mi iau rămas-bun.
Mă bucur că am florile.
Și eu simt la fel.
Bine.
Mulțumesc că ai fost totul pentru mine!
Și…
Să nu-mi duci prea mult dorul!
Asta e imposibil.
Sunt îndrăgostit de Theresa,
de felul cum mi-a permis să mă deschid, să fiu autentic
și nu să-mi pun o mască, așa cum am făcut în trecut.
Simt bucurie când mă trezesc și o văd, îmi dă sentimentul că sunt acasă.
E plăcut.
Te iubesc.
Sper că suntem pe aceeași lungime de undă și că relația va fi și mai puternică?
Da, cred că e o posibilitate.
Dar există și posibilitatea…
- E ciudat. - Știu.
…ca ea
să disece lucrurile prea mult și să fie altă persoană când o voi revedea.
- Pa! - Bine. La revedere!
Am de luat o decizie extrem de importantă.
E indubitabil că am avut de la bun început o legătură autentică.
Cu toate astea,
încă am câteva îndoieli.
E un angajament uriaș
să spun că acest bărbat care e cu 27 de ani mai tânăr decât mine
e iubitul meu,
că o să mă dedic relației
și să spunem tuturor că suntem un cuplu.
Nu știu dacă voi avea puterea s-o fac.
- În cinstea experienței avute! - Noroc!
- Noroc pentru o decizie importantă! - Foarte importantă.
Cum te simți?
Știu ce simt pentru tine.
Știu că asta nu face mereu ca totul
să fie bine și ușor.
Înțeleg logistica legată de viețile noastre,
provocările geografice și alte greutăți.
Deci…
E timpul să ținem cont de toate astea.
Da…
În tot acest timp, am trăit într-un basm
în care totul mergea ca uns și nu avem probleme,
ceea ce chiar a fost adevărat până în ultimele zile.
Deci faptul că ne vom separa acum
mă face puțin nesigură
referitor la decizia mea.
Au apărut multe întrebări pe care le-am ignorat
și am amânat să mă gândesc la ele, fiindcă nu voiam să stric ceva
sau să schimb ceva.
Deci, deși
e derutant și înfricoșător,
știu că această separare va fi benefică pentru amândoi până la urmă,
fiindcă decizia mea va fi rațională și…
- Și bine cumpănită. - Da.
Și respect asta.
Cred că îngrijorările ei sunt legitime.
Dar, în ultimele zile,
m-am concentrat cu adevărat pe sentimentele ei și emoțiile ei.
Și m-am lăsat puțin deoparte pe mine însumi.
Acum, odată cu separarea temporară,
va trebui să mă gândesc la tot și din punctul meu de vedere.
Ce va însemna asta?
Va putea face ea față unui angajament atât de important?
Pe curând!
Probabil suntem în etape de viață diferite.
Cum se va înțelege cu băieții mei? Sunt multe semne de întrebare.
Aș minți dacă aș spune că nu am emoții.
ZIUA CEREMONIEI ANGAJAMENTULUI
JOHN ȘI THERESA
Azi e ceremonia angajamentului.
Sunt încrezător, dar nu știu cum se simte ea,
dacă a lăsat gândurile s-o afecteze sau grijile copiilor ei s-o afecteze.
O susțin, sunt aici pentru ea,
iar familia mea mă susține și susține relația noastră,
dar mă tem că Theresa nu e pe deplin convinsă,
din cauza multor factori pe care nu îi pot controla.
Sunt pe deplin dedicat Theresei.
Și
sper că e pregătită să facă următorul pas alături de mine.
Sentimentele mele pentru John devin zi de zi tot mai puternice.
Trebuie să recunosc că mă îndrăgostesc de el.
A fost prea frumos ca să fie adevărat,
dar o parte din mine încă are îndoieli.
Diferența de vârstă e uriașă. Și da, mi-e frică.
Am opțiunea de a renunța azi la relație.
Și
aș renunța la multe.
Știu că voi regreta să nu-l am în viața mea,
dar nu știu dacă această relație nu va fi prea mult.
Ar trebui oare
să alegem calea ușoară și să ne despărțim
și să ne întoarcem la viețile noastre de dinainte?
Nu știu dacă sunt pregătită pentru asta.
Bine…
Am trecut prin multe dificultăți și sunt recunoscător pentru asta.
Chiar am fost alături unul de altul.
Nu am mai reușit asta până acum, căci n-am avut starea necesară.
N-am mai fost atât de deschis
și nu am susținut pe nimeni cum te-am susținut.
Mă simt norocos că pot fi alături de tine.
Am încredere în noi.
Am încredere în ceea ce am construit, știu ce avem și mai e și sentimentul ăsta.
Ori de câte ori te văd, am imediat un sentiment de calm.
Putem să râdem în cele mai serioase momente
și în cele mai intime.
Abia aștept…
următorul pas
și vom rezolva și problema diferenței de vârstă.
Vreau să crezi că vârsta e doar un număr,
dar și să crezi
că îți voi fi alături zi de zi și vom face relația să meargă.
Când m-am decis să mă îmbarc în experiența
de a-mi găsi pe cineva cu care să-mi împart viața,
mi-am spus că sunt pregătită.
Când te-am cunoscut,
m-ai atras cu zâmbetul tău,
cu energia și stabilitatea ta.
Mă faci să râd.
Și m-ai făcut
să mă simt mai bine ca niciodată.
Dar, din nu știu ce motiv, ceva încă mă reținea.
Când mi-ai cunoscut copiii, nu le-am spus vârsta ta
nu pentru că mi-era rușine,
ci pentru că mi-era frică.
Dacă aș fi rostit-o, totul devenea real.
Îmi era frică din cauza
lucrurilor cu care ne putem confrunta,
dat fiind că lumea e nedreaptă
și judecă femeile care au ca parteneri bărbați mai tineri.
Și asta m-a făcut să mă gândesc
că poate ar fi mai bine să ne despărțim înainte să fie prea dificil…
și
prea real.
Glumești.
E complicat.
E ceva ce mă sperie foarte tare.
Dacă mă las…
să fiu complet vulnerabilă
în fața ta
și a întregii lumi,
e cel mai mare risc pe care mi l-am asumat vreodată.
Nu mă așteptam la asta.
E o schimbare totală față de ceea ce simțeam.
Am petrecut momente minunate împreună
și ai fost foarte răbdător și foarte înțelegător.
Dar mă tem că e prea mult.
Nu ești pregătită să lupți?
Sunt o luptătoare.
De asemenea, încerc să mă protejez și să te protejez și pe tine.
Nu știu ce să spun.
Copiii mei ți-au scris o scrisoare pe care vreau să ți-o citesc.
Bine.
„Dragă John, ne-a făcut plăcere să te cunoaștem și să te vedem cu mama.
Părea foarte fericită
și n-am mai văzut-o așa de mult timp.”
O clipă, te rog!
„Nu știm exact care e diferența de vârstă,
dar pentru noi nu contează, după ce v-am văzut împreună.
Vrem doar să fie fericită
și e limpede că o faci fericită.
Așadar, vă susținem relația și știm că viitorul va arăta bine.
Cu drag, Lauren, Richard și Michael.”
Trebuie să știu dacă crezi asta. Dacă vei face față provocărilor.
Ai încredere că copiii tăi te vor susține.
Vreau să te trezești în fiecare dimineață
și să vezi și să ai încredere
că copiii tăi ne susțin relația.
Orice ar urma după asta, putem
să intrăm în luptă,
dar depinde de tine.
Am spus tot timpul.
Tu trebuie să decizi
dacă crezi în noi.
Scrisoarea mă face să mă simt mai încrezătoare
și mă bucur că ți-au scris-o.
Habar n-aveam ce conținea.
Așa că nu vreau să ne despărțim.
De fapt, vreau să pășim împreună spre viitor.
Și nu știu exact cum va arăta acest viitor,
dar cred că îl vom desluși împreună.
Și cred că, dacă vei putea să mă susții
și să-mi accepți anxietatea asta nebunească…
putem transforma relația în ceva cu totul special.
Și eu cred asta.
Și voi putea, la un moment dat,
să țip de fericire din vârful muntelui.
Dar,
acum, pur și simplu
îți promit
și mă angajez
să continuăm să construim relația și s-o transformăm în ceva autentic
și cu adevărat minunat.
Accept.
Ce amuzant!
Abia aștept ce urmează.
Sunt recunoscător pentru această experiență
și vreau să continui să mă îndrăgostesc de tine.
La fel și eu.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Te iubesc prea mult ca să te las să pleci.
- Nici nu e nevoie. - Bun răspuns!
DERRICK ȘI PFEIFER
Sunt puțin emoționată.
Am încredere în Derrick și am încredere în relația noastră,
dar încă am multe temeri legate de viitorul meu.
Am 23 de ani.
Nu mi-am imaginat că mă voi muta în celălalt capăt al țării
pentru un bărbat care are copii.
Și cred că mă tem deoarece nu am avut experiența
de a fi într-o astfel de relație sau de a fi cu cineva care are copii.
E o decizie importantă.
În esență, fie voi pleca fără Derrick
și mă voi întoarce la viața mea din Seattle, fie voi pleca cu Derrick
și voi trăi ceva extrem de diferit de orice mi-aș fi putut imagina.
Am o dilemă.
Risc totul și schimb tot ce știu pentru un bărbat și pentru o relație?
Sau iau decizia grea și pun capăt relației?
Nu aș fi crezut într-un milion de ani
că voi intra în această experiență
și voi găsi pe cineva cu care să am o relație autentică.
Parcă mă căsătoresc. Sincer, sunt multe de luat în considerare.
Ea trebuie să ia în calcul o schimbare mare în viața ei.
În ultima discuție pe care am avut-o,
avea multe întrebări și emoții.
Se teme că va renunța la viața ei și, poate, își va schimba și cariera.
Știu că e greu.
Vreau să fiu înțelegător și empatic,
o vreau în Dallas cu mine, dar nu sunt sigur
că relația noastră e suficient de solidă ca ea să facă această schimbare.
Bună!
- Arăți minunat. - Mulțumesc!
Din prima zi, n-am știut precis de ce,
dar m-am simțit foarte bine cu tine.
M-am simțit liniștit și împăcat, deși n-am schimbat decât câteva vorbe.
Sincer, în acel moment am simțit în adâncul sufletului meu
că nu mai vreau să explorez alte relații în acel complex.
Am continuat relația și ne-am mutat împreună.
Și da, au fost și emoții.
Nu e ușor să coabitezi cu cineva pe care abia l-ai cunoscut.
Totuși, m-am gândit că va fi grozav, dar m-am înșelat.
A fost mult mai bine decât mi-aș fi imaginat.
Pentru mine, toată experiența,
toate râsetele și clipele frumoase,
provocările și discuțiile dificile au fost la fel de importante.
Simt că am evoluat în fiecare etapă a acestei experiențe.
Am știut că ești special din prima zi.
În ciuda diferenței de vârstă de 20 de ani,
sunt sigură că întâlnirea cu tine a fost cea mai mare binecuvântare.
Mereu m-am gândit și am visat la cel cu care voi fi toată viața,
dar tu ești mult mai bun
decât
oricine mi-aș fi putut imagina.
Și acum nu-mi pot imagina
un viitor fără tine.
Am avut încredere în caracterul tău de la prima întâlnire,
dar, după ce am coabitat,
sunt sigură că ești unul dintre cei mai buni oameni pe care îi știu.
A fost o onoare să împărtășesc această experiență cu tine.
Cu cât ne apropiem,
cu atât știu și văd mai bine ce bărbat extraordinar ești.
Derrick, ești un om minunat.
Uneori pare prea frumos ca să fie adevărat,
dar uneori chiar așa e.
Și mă simt cea mai norocoasă fată
din lume că te-am găsit aici.
Mulți oameni își petrec toată viața căutând ce am găsit noi aici.
Dacă aș pleca de aici fără tine,
s-ar putea să regret tot restul vieții.
Dar dacă rămânem împreună,
viața mea ar arăta complet diferit
decât am anticipat vreodată.
Mi-aș sacrifica toată viața mea din Seattle.
Relația cu prietenii mei, cu oamenii care mă susțin
și tot ce am construit în ultimii patru ani.
Dar
azi
las îndoielile deoparte și am încredere în inima mea.
Așadar,
sunt 100% hotărâtă să mă mut în Dallas…
și să ne începem călătoria împreună
în viața de zi cu zi.
Da, a fost copleșitor.
Dar promit să depun mereu eforturi.
O să-mi dau mereu silința.
Te voi proteja mereu și îți voi proteja mereu sentimentele.
Pfeifer, te iubesc cu adevărat.
Acesta e cadoul meu pentru tine.
E cheia casei mele, care e acum casa noastră.
Mulțumesc!
- Înseamnă enorm pentru mine. - Deci… Categoric.
Nu vreau să stai singură altundeva în Dallas.
Casa mea e casa noastră.
Mă simt cea mai norocoasă femeie.
Și avem tot timpul din lume.
Și eu simt la fel, iubito.
CHRIS ȘI LEAH
Am venit aici ca să-mi deschid inima
și să găsesc pe cineva cu care să-mi petrec restul vieții.
Când mă gândesc la viitorul meu,
vreau doar să fiu căsătorită cu un bărbat minunat.
Și, în ciuda tuturor suișurilor și coborâșurilor, acela ar putea fi Chris.
Sunt o romantică incurabilă,
așa că aș vrea ca relația să meargă, deoarece baza există.
În sfârșit, suntem într-un moment bun al relației, dar e un pas mare.
Eu am 41 de ani, el are 26.
Oare e pregătit cu adevărat?
Nu sunt sigură.
Oricum, nu pot renunța la speranță.
Sunt tulburat.
E clar că eu și Leah ne iubim,
căci am trăit un roller-coaster emoțional.
Dacă nu ne-am fi iubit, n-am mai fi fost aici.
Întrebarea e dacă mai suntem îndrăgostiți.
Leah e cineva cu care am clădit o relație și de care îmi pasă
și aș vrea să privesc dincolo de problemele din trecut
și să încercăm să continuăm.
În același timp, încerc să-mi dau seama
dacă sunt pregătit pentru asta sau nu,
fiindcă e o decizie care mă va afecta pentru totdeauna.
Logica, emoțiile, mintea, instinctul… Pe care să le ascult?
Și sunt atâtea voci,
exterioare și interioare, care ne spun ce ar trebui să facem.
Și încerc să ignor tot ce spune societatea
că ar trebui să se întâmple și să ascult ce știu că e adevărat,
vocea din inima mea, care îmi va spune ce e bine.
- Arăți bine. - Bună! Mulțumesc!
Arăți superb.
Înainte să vin în complex, m-am rugat la Dumnezeu să-mi scoată în cale perechea.
Și chiar am sperat că o voi întâlni în complex.
Apoi, te-am cunoscut pe tine.
Și de la prima noastră conversație am știut că va fi o relație specială.
Și primul nostru sărut a fost minunat.
Ai aprins în mine ceva ce credeam că nu mai există.
Știu că am avut multe suișuri și coborâșuri,
dar clipele frumoase sunt mai importante decât cele grele.
M-ai provocat să fiu mai bună.
Și pentru asta îți mulțumesc.
Mulțumesc că m-ai auzit, că m-ai văzut și mi-ai spus mereu să fiu eu însămi.
Mulțumesc!
Din prima zi am vorbit despre a fi sinceri și deschiși.
Și cred că cel mai important lucru pe care vreau să-l subliniez
e că m-ai lăsat să fiu foarte deschis și sincer.
M-ai provocat.
M-ai ajutat să evoluez și sper că am făcut la fel.
Nu pot să-ți mulțumesc îndeajuns pentru experiențele pe care le-am trăit.
Au fost suișuri și coborâșuri
și, fără îndoială, au fost momente complicate,
dar și clipe frumoase.
Și vreau să-mi amintesc
de ambele.
Cred că trebuie
să continuăm să fim sinceri.
Și…
Am vorbit de multe ori despre diferența de vârstă
și poate diferența de vârstă a fost mai importantă decât credeam.
Dar
am ajuns aici
și cred că amândoi am luat o decizie care ne va afecta viețile și familiile.
Sper din suflet că e cea potrivită.
Cred că aș vrea să poți vedea ce văd eu.
Și am vrut să-ți arăt lumea. Vreau să văd mai multe cu tine.
Și vreau să te scot din zona ta de confort,
să te provoc în toate felurile posibile.
Îmi place când mă provoci și tu.
Mă văd evoluând cu tine, clădind o viață cu tine.
Știu că nu e simplu.
Înțeleg că nu am fost niciunul în cea mai bună formă.
Vreau să ajungem în cea mai bună formă, ca să dăm cea mai bună șansă relației.
Aș vrea să mă dedic acestei relații.
Scuză-mă!
Deci…
Am vorbit despre diferențele dintre noi și ne-am spus
din prima zi ce vrem de la un partener.
Amândoi vrem să ne căsătorim și să avem copii,
dar poate vrem în ritmuri diferite.
Diferența de vârstă a provocat o presiune inutilă asupra amândurora
și ne-a pus într-o situație în care…
pentru prima dată în viața mea,
mi-a fost greu să fiu eu însumi.
De aceea, până la urmă, cred că acest parteneriat nu e potrivit.
În cele din urmă,
nu pot continua ceva ce nu simt că e bun 100% pentru mine.
Nu e corect față de tine,
nici față de familia ta sau de a mea.
Așadar, m-am decis să pun capăt relației.
Sincer, o să prețuiesc fiecare moment și experiență alături de tine
și sper că nu e sfârșitul unei prietenii
la care țin foarte mult.
- Serios, mulțumesc! - Cu plăcere!
Ești minunată cu totul.
Mă îmbrățișezi?
Mă bucur că ne-am cunoscut.
Chris nu a vrut să fie cu mine.
Dacă cineva chiar te place și vrea să fie cu tine, va fi cu tine și va lupta.
De-asta am fost dispusă să dau o șansă relației.
Dar el nu a fost dispus.
Vreau să fiu aleasă, dar n-o să implor pe nimeni să mă aleagă.
Nici nu pot transforma un băiat în bărbat.
Speram să-mi găsesc perechea aici, în complex, dar n-am reușit.
Per total, cred că am aflat cine sunt
și sunt o femeie puternică, inteligentă și frumoasă.
Și viitorul meu partener va fi fericit să fie cu mine.
Și abia îl aștept.
ANDREW ȘI LIBBY
Sunt ușor nesigur.
În ultimele zile, am tot disecat situația.
Mă tem foarte tare
că diferența de vârstă va fi prea mare,
că problemele cotidiene ne vor copleși, apoi sincronizarea, distanța…
Oare etapele de viață în care suntem sunt prea îndepărtate una de alta?
Și aș minți dacă aș spune că nu m-am gândit la toate astea
în fiecare zi când am stat cu Libby.
Mă gândesc întruna că s-ar putea să nu meargă.
Pe de o parte, mă gândesc la experiențele și toate relațiile
care n-au mers.
Pe de altă parte, sunt îndrăgostit.
Am ceva emoții.
Relația cu Andrew a fost foarte solidă până acum.
Nu cred că mă așteptam să ajung aici
și să-mi pun atâtea întrebări.
Dar în ultimele două zile
mi-a spus că se teme că relația ar putea să mă limiteze
și că locuim prea departe,
așa că și ei sunt puțin în vrie.
Îndoielile lui Andrew îmi dau mult de gândit.
Are dreptate? O să meargă relația?
Îndoielile lui au devenit ale mele
și cred că toate astea încep să mă sperie.
Nu știu cum se simte.
Și nu știu dacă a decis că diferența de vârstă
e prea mare.
E foarte posibil ca azi să-mi frângă inima pe acest munte.
Nemaipomenit!
- Arăți superb. - Mersi!
- Și tu arăți bine. - Mulțumesc!
Am venit aici sperând
să găsesc ceva,
dar nu am crezut cu adevărat că voi găsi o relație autentică.
O parte din mine se întreabă dacă relația va merge
și în afara bulei în care am stat până acum.
Tu ai 22 de ani, eu am 38.
Diferența e mare.
Viața ta abia începe.
Începi să-ți dai seama cine ești, ce vrei, unde vrei să ajungi.
Iar eu mi-am clădit deja o viață stabilă.
Cea mai mare frică a mea
e că te-aș putea împiedica să-ți realizezi visurile,
deși faci parte din visul meu.
Te înțeleg perfect
și m-am gândit și eu la asta.
Știi că uneori îmi e foarte greu
să-mi pun sentimentele în cuvinte.
Și uneori e mai bine și mai ușor să scriu ceea ce simt,
așa că ți-am scris ceva.
„Înainte de această experiență,
speram să fie bine, dar nu m-am gândit că voi întâlni pe cineva ca tine.
Ai tot ce-mi doresc de la un bărbat,
ceea ce e incredibil de rar, fiindcă asta a inclus
să cânți piese de Taylor Swift cu mine și să spui mantre.
M-ai provocat să mă deschid cum n-am mai făcut-o
și ai scos la iveală o latură pe care n-o văd mulți.
Îmi place cum vorbești și ai grijă de fiicele tale,
iar felul cum le protejezi arată ce tată minunat ești.
Experiența ta de tată a fost unul
dintre multele lucruri care m-au atras la tine.
Știu că acest lucru vine cu responsabilități
pe care le iau în serios.
Știu că ești îngrijorat de diferența de vârstă
și de faptul că am 22 de ani
și crezi că există posibilitatea
să îmi limitezi prea mult viața.
Și, în ultimele două zile, asta m-a făcut să mă gândesc
la ce vreau cu adevărat.”
Și simt că nu ai face decât să-mi îmbogățești viața.
Și eu m-am gândit mult.
Și
adevărul e…
că oricâte îndoieli mi-ar provoca diferența de vârstă,
distanța și timingul,
nu mă îndoiesc de ceea ce simt când sunt cu tine.
Când am ajuns aici,
m-ai întrebat dacă m-am gândit vreodată
că aș putea să mă îndrăgostesc înainte de finalul experienței.
Îmi amintesc că am spus…
că cineva ar putea.
Dar nu m-am gândit că eu aș fi acel cineva.
M-am înșelat.
M-am îndrăgostit.
Te iubesc cu adevărat.
Ai redeșteptat în mine
ceea ce credeam că se pierduse definitiv.
Am așteptat mult timp o asemenea relație.
Foarte mult timp.
Și simt că în sfârșit e rândul meu.
Simt că ăsta poate fi
finalul meu fericit de comedie romantică.
- Știu, sunt foarte siropos. - Nu, îmi place.
M-am gândit mult
la ce se va întâmpla după asta.
Și nu știu
cum îi spune generația voastră.
„Anunț oficial.”
„Lansare subtilă.”
Probabil sună mult mai mișto decât ce urmează să spun.
Dar
mi-ar plăcea să plec de aici cu tine ca iubita mea.
- Vrei să mă anunți oficial? - Da.
- Vreau să răspunzi înainte să continui. - Bine.
Vreau să fim un cuplu
și vreau să continui relația cu tine,
pentru că și eu te iubesc.
Vino încoace!
Doamne!
Bine…
Deci… mai e ceva.
Fiicele mele.
Sunt cel mai important lucru pentru mine.
Cu tine, mă simt în siguranță.
Mă faci să mă simt în siguranță
să fac iar acel pas.
Mi-ar plăcea mult să vii la Baltimore
ca să-mi cunoști fiicele, pentru că te văd
în viața mea pentru totdeauna.
Înseamnă enorm pentru mine că spui asta.
Ce frumos!
Cred că…
Știu cât de importante sunt fiicele tale pentru tine.
Și vreau să știi
că acest pas e la fel de important pentru mine.
Și cred
că dacă ai fi dispus să împarți cu mine acea parte a vieții tale,
aș fi
fericită să fac parte din ea.
Te iubesc cu adevărat.
Și eu te iubesc.
LOGAN ȘI VANESSA
Trec printr-o perioadă bună. Mă pregătesc să împlinesc 50 de ani.
N-am fost niciodată mai împăcată în ce privește corpul,
finanțele sau viața spirituală.
Și singurul lucru care lipsește e iubirea.
Credeam că iubirea e un capitol încheiat,
dar Logan îmi umple inima, îmi dă speranță
și mă face să mă simt vie.
Eu și Logan am avut multe suișuri și coborâșuri.
Acum suntem pe drumul cel bun,
dar rămâne întrebarea dacă e gata să-și ia un angajament.
Va face Logan un pas înainte și va fi gata să-și ia un angajament?
Sau e gata să se întoarcă în Dallas și să-și reia viața de petrecăreț,
iar eu să mă întorc în Ohio și s-o iau de la zero?
Mă îngrozește gândul de a merge singură acasă.
Nu vreau să încheiem relația.
Evident, m-am îndrăgostit de Vanessa.
Iubirea noastră pare sincronizată.
Sincer, simt că e ceva ce nu credeam că voi găsi.
Mă iubește într-un fel în care n-am mai fost iubit.
E cu 20 de ani mai mare decât mine, dar, indiferent de vârstă,
nu știu dacă o să mai găsesc pe cineva ca Vanessa.
La ceremonia angajamentului, întrebarea e
dacă o să-i pot oferi ce vrea cu adevărat.
Există posibilitatea
să o văd pe femeia de care m-am îndrăgostit
și să fie perfect.
Dar există și riscul că nu voi putea să răspund acestor așteptări.
Există posibilitatea
să plecăm unul fără celălalt.
- Bună! - Salut!
Ce bine arăți!
- Mă bucur să te văd. - Am mari emoții.
- Și eu. - Da.
Pot să te țin de mână? Mă ajută când am emoții.
Logan, când te-am cunoscut, ai fost un gentleman desăvârșit.
Am avut o conversație minunată.
Apoi am ieșit la întâlnire
și mi-ai zis că nu dă bine să te vezi cu o femeie mai în vârstă.
Și mă întrebam: „Ce-i cu tipul ăsta? Nu-mi dau seama ce vrea.”
Am zis să las totul baltă.
Dar ai făcut câteva lucruri care erau foarte importante pentru mine.
Ți-ai cerut scuze
și ți-ai asumat răspunderea.
Asta a însemnat mult,
așa că am decis să-ți dau o șansă cu adevărat.
Da…
Simt că în relația cu tine
m-am deschis mai mult decât față de oricine altcineva.
Mă simt în siguranță cu tine și asta contează enorm.
Înainte să vin aici, eram într-o perioadă sumbră.
Mi-am pierdut mama și a trecut aproape un an.
Tu ai readus lumina în viața mea.
Și mă bucur că ești aici.
Mă bucur că sunt aici.
Da.
Nu se poate spune că relația noastră a fost perfecțiunea întruchipată.
În ciuda iureșului, am creat o relație.
Și cred că m-ai provocat și mi-ai pus întrebările dificile
și m-am întrebat dacă sunt gata să-mi iau un angajament,
să am o relație serioasă ori…
- Am fost doar o aventură pentru tine. - Da.
Dar realitatea e că m-ai transformat într-un om mai bun.
A parcurge acest proces împreună cu tine a fost ceva ce nu mi-aș fi putut imagina.
Mă bucur că după toate dificultățile am ajuns în acest loc plin de liniște
și iubire și în care nu ne mai certăm.
Și nu vreau să mă întorc la vechea mea viață fără tine alături.
Acestea fiind spuse,
aș vrea să te aduc în lumea mea și să-mi cunoști familia,
prietenii și să fii alături de mine.
Și, pe măsură ce aprofundăm relația,
sper să faci la fel pentru mine,
să-mi dai voie să-ți cunosc prietenii și familia
și să fac parte din lumea ta, căci vreau să faci parte din lumea mea.
Acum urmează să te desparți de mine?
Uite care e chestia…
Relația a avut multe suișuri și coborâșuri.
Și haosul în care ne-am trezit
este…
E ceva toxic sau a fost ceva sănătos?
Și asta m-a făcut să mă întreb
dacă relația ne face bine sau nu.
Timpul petrecut singur
m-a făcut să-mi dau seama că poate nu sunt omul potrivit.
Poate
că nu-s destul de bun. Chiar m-am întrebat asta.
A fost dificil și…
nu vreau să fac promisiuni pe care nu le pot ține.
Deci…
Dă-mi înapoi inelul!
Am avut un parcurs dificil.
Primul meu instinct e mereu instinctul corect.
Și ar trebui să țin cont de prima impresie.
Da…
Și poate că am încercat să fac imposibilul.
Și am făcut din nou o alegere greșită.
Da…
Dar…
Când am fost singur, mi-am dat seama și de faptul
că poate nu trebuie să fiu bărbatul perfect.
Poate că trebuia doar să îți fiu alături
și la bine, și la greu.
Cineva cu care poți vorbi și pe care poți conta.
Cineva care ți-ar fi mereu alături, așa cum ți-a fost mama ta.
Și cred că, petrecând timp cu tine,
bucurându-mă de prezența ta,
uitând cu totul de diferența de vârstă,
toate astea m-au făcut
să vreau să fim un cuplu.
Ce se întâmplă?
Ce?
- Nu vreau să se termine călătoria asta. - Doamne, ce se întâmplă aici?
Și știi,
a fost o cursă nebunească într-un roller-coaster,
dar nu vreau să cobor din el.
Te iubesc în draci.
Și vreau să-ți fac o promisiune și să-mi iau un angajament.
Ești o persoană care merită totul.
Ce se întâmplă?
Și cineva care merită inelul Kobe.
Încetează! Nu!
Chiar se întâmplă asta?
- Vanessa… - Încetează!
Nu-s gata să cobor din roller-coaster.
Doamne! Ce se întâmplă?
Deci…
Vrei să continuăm călătoria asta împreună?
Da, vreau.
Doamne, tremur!
Deci…
- Doamne! - Asta e.
Doamne, ce frumos e!
- Hai s-o facem! - Doamne! Te iubesc de mor.
Doamne!
- Ce nebunie! - Doamne!
- Te-am mânjit cu ruj. - Da, știu.
Doamne, tremur!
M-ai păcălit atât de tare!
Când ai început să mă ataci, mă gândeam: „Fir-ar!”
Doamne!
Vârsta nu contează pentru noi. Oricât de nebunesc ar fi
să mă logodesc cu cineva care e cu 20 de ani mai mare decât mine, e…
E vorba de Vanessa.
Ea e cea care m-a schimbat
și m-a făcut să simt ceva ce n-am mai simțit niciodată.
La urma urmei, e ceea ce mi-am dorit.
Am analizat toate scenariile în timp ce veneam aici,
dar singurul la care nu m-am gândit a fost că-mi voi găsi iubirea vieții.
Am abordat această experiență fără nicio prejudecată
și sunt foarte fericită de felul cum s-a încheiat.
Nu m-am gândit că voi veni aici
și îmi voi schimb complet viața.
Cum te cheamă?
- Derrick. - Pfeifer.
Îmi plac ochii tăi.
Și mie, ai tăi.
E rar să găsești pe cineva cu care te poți conecta așa.
Nu m-aș fi așteptat să se întâmple asta,
dar mă bucur că s-a întâmplat.
Vrei să…
Pfeifer e femeia pe care o căutam.
E modestă. E iubitoare.
Căutam aceste calități, fără îndoială,
dar nu credeam că le voi găsi.
Mereu am crezut că vârsta e doar un număr.
Și experiența asta a demonstrat că exact așa e.
Am venit să încerc ceva complet neconvențional,
să cunosc oameni de toate vârstele.
Dacă mi-ar fi zis cineva
că mă voi îndrăgosti de un tip cu 20 de ani mai tânăr,
i-aș fi zis că e nebun.
„Romeo! Unde ești, Romeo?”
Nu ar trebui să fie invers? Tu ar trebui să fii aici.
Dar relația mea cu Logan e cu adevărat specială.
Deci am 49 de ani.
Credeam că ai 29.
De ce Vanessa?
Puteam să mă conectez cu altcineva.
Mai erau 19 femei în complex, unele mai apropiate de vârsta mea,
dar nu cred că aș mai iubi pe altcineva cum o iubesc pe Vanessa.
E una la un milion.
Ce urmează de acum încolo?
- Urmează să ne bucurăm de seara asta. - Încetează!
Credeam că voi trăi singură ultimii ani ai vieții mele.
Dar acum voi împlini 50 de ani și sunt îndrăgostită.
Experiența asta mi-a oferit mai mult decât credeam.
Am cunoscut pe cineva pe care nu credeam că-l voi întâlni.
Unu, start!
Andrew mă vede așa cum sunt.
Vede laturi ale mele pe care mulți nu le văd,
le recunoaște și le apreciază.
N-am mai trăit așa ceva.
Mă bucur de ce avem acum. Mă trezesc lângă tine.
Ceva mai frumos n-o să-ți spun.
Cu cât te cunosc mai bine, cu atât te plac mai mult.
Trăiesc finalul meu fericit de comedie romantică
și nu cred că l-aș fi putut scrie mai bine.
Chiar cred că vârsta e doar un număr, pentru că nu m-aș fi gândit
că m-aș putea conecta cu cineva care are 27 de ani în această măsură.
O s-o fac și gata.
O iubesc pe Theresa. Îmi place cum mă face să mă simt.
Bine…
Îmi place că mă vede așa cum sunt,
mă iubește și mă acceptă
ca pe un tânăr de 27 de ani ceva mai matur.
Legătura contează, nu lumânările de pe tort.
- Să-ți pun mâna pe fund? - Da.
Subtitrarea: Brândușa Popa