4. juuli 1776 Ameerika osariigid
1803. aastal ostis Thomas Jefferson Louisiana ostuga
Napoleonilt 15 miljoni dollariga maa-ala, mis kahekordistades Ühendriikide suurust
väga kena hinnaga. 7 dollarit ruutkilomeetri kohta.
President Jefferson lähetas Meriwether Lewise ekspeditsioonile läände,
et seda uut territooriumi uurida ja dokumenteerida.
Lewis valis oma parima sõbra William Clarki
ekspeditsiooni kaasjuhiks.
Arvati, et 13 000-kilomeetrine teekond kestab aastaid,
aga enne kuulsa reisi algust
pidid nad ületama suurima takistuse.
Lewise naise Mavise.
Kallis! Issand...
Igatsesin sind väga.
Issake. - Mul on hea meel, et kodus oled.
Kas see on uus müts? - On. Tegin selle su äraoleku ajal.
Väga sobiv. Imeline töö. - Aitäh.
Imeline töö. Oled jube hea õmbleja.
Eks ma püüa.
Võiksid oma kätega teha mida tahes.
Igatsen sind nii väga. Lihtsalt igatsen sind.
Tean, et oled ära olnud,
aga siin on palju tööd teha.
Käimlatele on vaja enne vihmade saabumist augud kaevata.
Ära unusta, et peame parkima eelmise aasta nahad,
mida me veel parkida ei jõudnud.
Issake. See on suur töö. - Jah.
Kuidas president Jeffersoniga kohtumine läks?
Arva ära, millest kõik räägivad? - Veel ühest indiaanlaste veresaunast?
Ei. Louisiana ostust.
See on nii suur asi. - Tohutu.
Räägi kohtumisest. Mis ta ütles?
Noh, see on...
See on hull, aga... - Mis?
Ta tahab, et läheksin avastama Oregoni rada.
Mida? Sina? - Jah, Louisiana ostu. Jah.
Ta vajab kaarte ja ta... - Kaarte?
Ta tahab teada, mille ta ostis.
Jõudsid just koju ja lähed jälle ära?
Ma tean. Arvad, et tahan minna? Tahan sinuga siin olla.
Tahan loomi nülgida. Tahan nahku parkida.
Tahan puuvilju konserveerida, kurke marineerida.
Olin selleks valmis.
Teed seda üksi? Lähed Oregoni rajale üksi?
Ei.
- Ei. Sul on kaaslasi.
Clark... Clark... Clark tuleb ka. Clark tuleb minuga kaasa.
William Clark? - Jah. William.
Jah, William tuleb.
Su parim sõber ja kalastuskaaslane? - Jefferson tahab Clarki.
Arvad, et tahan Clarki?
Ta on vinguja. Hädaldab kogu aeg. Ta on kehv ronija.
Tal on varbanukid. - Varbanukid?
Ja ta hädaldab ainult oma jala ja varvaste üle.
Püüdsin sellest pääseda, kullake.
Ma ei taha Clarkiga maid avastama minna.
President tahtis, et kaardistaksid Oregoni raja
oma parima sõbra William Clarkiga?
See on täielik kokkusattumus.
Mul on parim sõber.
Ma polnud president Jeffersonile teda maininudki
ja ta tahtis, et William Clark kaasa tuleks. Ta ei tea, et sõbrad oleme.
Vabandust. Kes see olla võib?
Hei, William! - Hei!
Issake, milline üllatus. - Clark.
Kuulsin, et jõudsid tagasi. - Jah.
Kullake, vaata. - William Clark.
Me just rääkisime sinust.
Jah. - Kuidas Abigailil läheb?
Hästi. Tal läheb hästi. - Hästi.
Ja kuidas su varbanukkidel läheb?
Mida? Mu millel? - Varbanukkidel.
Su varbanukkidel? - Varbanukkidel.
Su varbanuki probleemil. - Hästi.
Varbanukkidega on hästi. - Hästi.
Kasutad pajukoort?
Pajukoort. - Pajukoort?
Jah, kasutasin pajukoort. Seda tuleb närida.
Ei, koort tuleb varbanukkidele hõõruda.
Seda teen ka. Hõõrun ja närin ja siis läks varvas sirgeks.
Hõõrud ja närid? - Jah.
See on ime. - See oli ime.
Olgu. Jätan teid juttu puhuma.
Pean kodutöid tegema.
Kodutööd. - Palju pesu ühe inimese kohta.
Kas ütlesid talle? - Jah.
Kas talle sobib? - Ei sobi.
Ei sobi? - Üldse mitte.
Kas Abigailile ütlesid? - Jah.
Mis ütles? - Talle ei sobi.
Jah. - Aga kuule...
Me lähme. - Peame minema.
Pole küsimustki. Me lähme.
Jah. - Me lähme.
Võtsid õnge kaasa? - Jah.
Mul on lante, mul on sööta.
Aga kahv? Kas sul kahv on? - Ei ole.
Kasutan kaabut. - Mida?
Kasutan kaabut. - Imeline.
Saame kogu reisi lihtsalt lõbutseda?
Lõbutseme. - Kalastame.
Kalastame. - Ja see ongi kõik?
Peame maad ka avastama.
Jah. - Jah.
Mida see hõlmab?
Kujutan ette, et lähed kohta, kus varem käinud pole
ja vaatad ringi.
Seda võime teha. - Jah, see on lihtne.
See on lihtne.
Käisid Washingtonis. Nägid Jeffersoni. Milline ta on?
Jobu. - Tõesti?
Jah. - Ta on veider tüüp.
Käib kogu aeg Prantsusmaal. - Jah.
Mida ta Prantsusmaal teeb?
Aga meie? Kas võime mõned skvood kaasa tuua?
Sõna "skvoo" ei tohi enam öelda?
Ainult nemad võivad öelda. - Nad võivad.
Me ei tohi. - Tipi?
Arvan, et tipi on okei. - Vampum? Vampum võib öelda?
See on hall ala. - Mida iganes.
See reis tuleb uskumatu. - Uskumatu.
Uskumatu. - Mis tuleb uskumatu?
See on uskumatu koorem,
et peame perede juurest lahkuma
ja sellele hullule asjale minema.
Me ei taha minna.
Aga vastutus, mida tunneme oma presidendi ees...
Kaasmaalaste. - ...kaasmaalaste ees.
Riigi teenimine. - Just, riigi teenimine..
Sa peaksid ju asju pakkuma?
Jah. - Ei.
Mul on paar küsimust.
William, president Jefferson valis su sellele ekspeditsioonile.
Valis. - Oled president Jeffersoniga kohtunud?
Jah. - Milline ta on?
Ta on jobu.
Oled varem maid avastanud? - Selleks piisab elus olemisest.
Kõigis kohtades, kus ma varem käinud pole, avastan ma maid.
Avastad? - Jah.
Ta on sünnist saati avastanud.
Ma jälgin. - Vaata ta silmi.
Jah. - Vaata pärani silmi.
Ta on pärani silmadega sell. Tal on ääretu uudishimu.
Ja eeldan, et seda tehes käite ka kalal.
Jah, ellujäämiseks.
Jah.
See pole lõbu pärast. - Ei.
Me ei kalasta lõbu pärast.
Kalastame toiduks.
Kaua see asi aega võtab?
Mitte väga kaua. - Paar aastat.
Paar aastat? - Ei.
Ta ei tea, millest ta räägib.
Tahate öelda, et see Clarki ja Lewise ekspeditsioon
kestab paar aastat?
See pole Clarki ja Lewise, vaid Lewise ja Clarki.
Ei, Clarki ja Lewise. Tähestikulises järjekorras.
Oleme Lewis ja Clark.
Seda on huvitav tähestikuliselt vaadata.
Jah.
Võid vaadata, aga see ei tee seda huvitavaks.
Nagu sink ja munad. - Jah.
Munad on tähestikus enne sinki,
aga sink ja munad kõlab palju paremini.
Aga maitseb samamoodi, olgu sink ja munad või munad ja sink.
Keegi ei söö meid, Clark. - Mind küll närib miski.
Kas keegi tuleb teiega kaasa?
Ei. - Ei.
Paar indiaanitüdrukut. - Tüdrukut?
Indiaaninaised tulevad ka? - Aga nad on vanad.
Vanad indiaanitüdrukud? - Jah.
Vanad, haiged. - Jah.
Haiged? - Jah.
Väändunud. - Väändunud.
Lõpetage. Miks nad teiega skvood kaasa saadavad?
Nii ei tohi öelda.
Ei tohi? - Ei.
Mida nad teevad?
Navigeerivad. - Vajame juhiseid.
Juhiseid. Kes oleks parem, kui vanad indiaaninaised?
Just.
Lisaks tahetakse nad reservaadist ära saata, sest nad on inetud.
Nad ei taha neid. - Inetud?
See tekitab minus suurt huvi.
Sa pead pakkima.
Pean. Mul on riided kuivamas.
Jah. Pead minema.
Olgu. Varsti näeme.
Suudad uskuda? - Suudad uskuda?
Ta uskus kõike. - Kõike.
Kõike. - Kõike. Varbanukke.
Ma ei tea, mis need on.
Mul pole olnud. - Hõõrumine ja närimine?
Kas tuled minu juurde ja räägid Abigailiga,
et pääseksin samamoodi nagu sina? - Jah.
Suurepärane. - Muidugi.
Lähme minu juurde.
Kuhu sa lähed? - Kuhu sa lähed?
Enda koju. - See on sealpool.
Ei ole. See on tee lõpus.
Jah, selle tee lõpus.
Oled kindel?
Arvan küll.
Millest ma mõtlen? - Arvasin, et...
Meie, rahvas
Meie demokraatia erineb selle poolest, et meie kandidaat võib saada presidendiks
ka häälteenamust saamata.
Kas pole veider?
Arusaamatutel põhjusel
lisasid asutajaisad põhiseadusesse valijameeste kogu,
mis pole seotud ülikooliga.
See pole isegi koht, vaid protsess,
kus igal osariigil on vastavalt elanikkonna arvule teatud hulk valijamehi.
Selle veidra protsessi tõttu on USA ajaloos viis korda
rahva häälteenamuse saanud kandidaat valimised kaotanud.
1876. aastal kandideeris demokraat Samuel J. Tilden
vabariiklase Rutherford B. Hayesi vastu.
Valimiste õhtul ootas tundlik Tilden oma hotellitoas tulemusi.
See on suurepärane. - Aitäh.
Suurepärane tänukõne. Aitäh.
Aitäh, kuberner. - Näiteks see rida.
Hudsoni kallastest Põhja-Ameerika mägismaani
on teie hääled jõudnud meieni.
Loodan, et saan selle esitada. - Aitäh.
Seaburn võiks saada rahandusministriks. - Jah.
Coleman välisministriks. - See on loov lähenemine.
Tal pole välisasjadega kogemusi, aga...
Saad teda juhtida. - Jah, muidugi.
Jah. - Tead, mida veel mõelnud olen.
Teen sinust esimese mustanahalise ministri.
Sinust saab postiminister. - Ma ei tea, mida öelda.
Imeline! - Sina!
Saan hakkama. - Saad hakkama. Vinge.
Olen mõelnud Valgesse Majja kolimisest. Esmalt tuleb madrats ära vahetada.
Grant, ma ei maga ta rõvedal...
Ta joob ja suitsetab voodis. - Jah.
Olen kindel, et sellega tegeletakse.
Toovad uue madratsi? - Kindlasti.
Me ei tea seda. Tead, mis nad teevad? Keeravad madratsi ümber.
See on oma 100 aastat rõvedust.
Peame uued linad ostma. Kes selle eest maksab?
Kas mina? - Maksumaksjad.
Aga kolimise eest?
Meil on mehed selleks valmis.
Aga kolijatele jootraha? - Jootraha?
Palju neile jootraha anda?
Vahel pole peenraha. Pead neile dollari andma.
Keegi ei saa dollarit.
Valge Maja on rahva maja ja rahvas maksab.
Ma ei maksa sittagi? - Sa ei maksa mitte sittagi.
See mulle meeldib. - Jah.
Kuberner. Sain valimistulemused.
82 protsenti riigist häälestas. Pea terve riik.
Rahva häälteenamuse sai 250 000 häälega
kuberner Tilden.
Aga...
- Aeg sigarid süüdata.
Otsime midagi. - ...midagi veel.
Mida? - Mida?
Valijameeste kogu hääled.
184 Tildenile.
185 Hayesile.
Kuidas palun? - Mida?
Hayes võitis. - Mida?
Ta on president.
Te kaotasite. - Ei! Ma võitsin!
Ma sain enim hääli. Mis kurat on valijameeste kogu?
Mis kuradi jama see on?
See on põhiseaduses. - Ei. See pole aus.
Ma võitsin! Mis riik see selline on?
See on demokraatia. - See pole demokraatia.
Sain enim hääli! Kes selle valijameeste kogu välja mõtles?
Kuradi asutajaisad? Kari idioote!
Madison, tahaksin talle lõuga anda. Kuradi jobu!
Häälteenamusega inimene võidab.
Jessake. - Kuberner, palun rahunege.
Millised osariigid meile käru keerasid? - Louisiana, Lõuna-Carolina ja Florida.
Florida! Munnipead!
Kõik korras? - Mida kuradit sa tahad?
Kao siit minema! Kao, sa pugeja.
Miks meil üldse on valijameeste kogu?
Sest vabariiklased ei lase põhiseaduse parandust läbi,
sest nad teavad, et kaotavad kõik valimised.
Need munnipead!
See on ainus võistlus maailmas, kui võitmine tähendab kaotust.
Kaotust! Kaotust!
See pole aus.
Pole loogiline.
Peame hakkama kaotuskõne kallal töötama.
Kuberner, ei! - Kuberner!
Ei! - Oodake!
Ei! Kuberner!
Kuberner! - Ma olen president!
Ma olen president! - Ära tapa end!
See pole seda väärt. - Ma võitsin! Olen president!
New Yorgi aktsiaturg
Suur depressioon algas 1929. aasta oktoobris aktsiaturu krahhiga.
Aktsiahinnad langesid 10 nädalaga 50 protsenti,
hävitades miljardite jagu vara.
Inimesed kaotasid oma tööd, säästud ja kodud.
Majanduslik laostumine ja suur tööpuudus tõid kaasa laialdase meeleheite
ja enesetappude arv oli tohutu.
Supiköökide järjekorrad ulatusid kvartalite taha.
Inimesed olid tänulikud igasuguse abi eest.
Vähemalt enamik inimesi.
Värske uudis! Hooveri sõnul on see Coolidge'i depressioon.
Lugege selle kohta! Hooveri sõnul on see Coolidge'i depressioon.
Miks järjekord seisab?
Vaata. See järjekord on lõputu.
See on hull. - Uskumatu.
Kohutav.
Hei, Ralph. Kuidas läheb? Pole ammu näinud.
Kuule, mees.
Mida sa teed?
Räägin oma sõber Ralphiga.
Ära aja jama. Sa vaevu tead teda.
Mängisime koos pesapalli. - Ta pole su semu. Sa valetad.
Püüad rääkides vahele trügida.
Nii need asjad ei käi. - Mis see üldse on?
Kui teeskled, et tead kedagi,
et järjekorras vahele trügida. - Kasvasime koos üles.
Trügimine on vaid lähisugulastele.
Isegi nõbud pole lubatud.
Kes määras sind trügimise kantsleriks?
Mu isa ja ta suri. Ja nüüd olen mina uus kantsler.
Su isa ajas sitta ja sina ajad ka.
20 aasta eest oleksin sulle kere peale andnud.
Muidugi. Edu supiga.
Ma poleks talle kere peale andnud, poleks kellelegi andnud, aga seda on lahe öelda.
Seda on lahe öelda.
Lahe oleks öelda ja teoks teha.
Kujutan seda ette.
Kas sa Stu Mackeyst kuulsid?
Tegi enesetapu. Hüppas sillalt alla.
Issand jumal. Teadsin teda hästi. - Ta jättis enesetapukirja,
jättis kõigiga hüvasti, mainis oma naist, peret, lähisõpru.
Martyt, Bobi, Meli, Jeff Salcidot.
Kas ta...
Kas ta mainis ka mind?
Minu arvates mitte.
Ta ei maininud mind? - Ei.
Teadsin teda paremini kui Jeff Salcido. Huvitav, miks ta mind ei maininud?
Nägid teda eelmisel nädalal. Olime leivajärjekorras.
Vahetasime palju isiklikke asju. Avasin end talle.
Rääkisin talle, kuidas suurest ilmasõjast pääsesin.
Mängisin hullu.
Tegid nii? - Jah.
Läksin sinna ja ütlesin:
"Ma pole viis aastat kodust väljas käinud."
"See on esimene kord. Ma ei saa kellegagi sõdida."
Ma ei teadnud, et imbetsill on kategooria.
Jätame mu sõjaväeasja meie kahe vahele.
Ütlesin neile, et olen homoseksuaal. Ma pääsesin nii.
Tark. - Ma pole.
Pole vaja öeldagi. - Miks sa seda ütlesid?
Ütlen lihtsalt...
Kui pole vaja öeldagi, siis pole põhjust seda öelda.
Kui vahel pole vaja öeldagi,
tuleb seda lihtsalt öelda, et keegi ei ütleks seda.
Ära ütle kellelegi, et seda tegin.
Et sõjaväest pääseda. - Just.
Olgu.
Seda pole ju ka vaja öelda? - Jälle.
See on eraldi mõte.
Mõistad? - Muidugi.
Liikuge edasi.
Ma ei mõista, miks ta mind kirjas ei maininud.
Kas on võimalik, et solvasin teda kuidagi?
Kas ütlesid talle midagi?
Kiitsin ta kartulikotti.
Mida? - Jah.
Ta kandis kartulikotti ja arvasin, et see sobib talle.
Võrreldes teiste kartulikottidega oli see väga kena kartulikott.
Ütlesin, et see on kena kartulikott.
Ütlesid, et see on kena. - Paljud ei kanna seda välja.
Ta nägi selles hea välja.
Keegi ei püüa kartulikotiga hea välja näha. Tal oli häbi.
Küsisin, kust ta kartulikoti sai,
juhuks kui mul vaja läheb.
See oli kompliment. Vaata seda kartulikotti.
Kannaksid seda? Ei.
See kott on kohutav. Ta näeb sellega õudne välja.
Kõik on suhteline. On ka jubedaid kotte.
Peab olema ka häid kartulikotte. Tal oli hea kartulikott.
Ütlesid, et tal on kena kartulikott?
Võrreldes teistega. Muud midagi.
Igatahes pole see põhjus, miks kedagi enesetapukirjast välja jätta.
See pole aus. - Järgmine. Palun.
Aitäh.
Esiteks, aitäh supi eest.
Võta heaks. - Kas võin midagi soovitada?
Olgu. - See on veidi mage.
Supp on hea. - Natuke soola kuluks ära.
Soola pole. - Soola pole?
Me ei soola suppi. - Tavaliselt on supis soola.
- Vaene ei saa valida. - Ma olen valiv vaene.
Tahad supi tagasi anda? Sööjaid on küllaga.
Ma söön supi ära.
Olgu. - Liikuge.
Sa said saia? Ma ei saanud saia.
Sai, sai, sai. Kõik said saia.
Tead kedagi, kel on kehvem õnn kui mul? - Stu Mackeyl.
Toon saia. - Järgmine.
Ma ei saanud saia. - Hei!
Mida sa teed?
Ei. Võtan tüki saia.
Mine järjekorda.
Ma olin juba järjekorras. - Sa said juba saia.
Ma ei saanud saia. - Kuradi sahkerdaja!
Trügid järjekorras ette. - Ei trügi.
Trügija, järjekorra lõppu!
Saia pärast ei minda järjekorra lõppu.
Lõppu. Järjekorra lõppu. - Mine lõppu!
Olge vait!
Mine järjekorra lõppu. - Olin juba ses lollis järjekorras.
Käige põrgu! Kärvake maha! Kõik te räpased pätid!
20 aasta eest oleksin teile kõigile peksa andnud.
Jah, 20 aasta eest. Enam mitte.
20 aasta eest oleksin võinud.
Istu maha või lase jalga. - 20 aasta eest.
Saia ei saanud? - Ei.
Kas järjekorras on Stu Mackey lesk?
Jah, Gloria. Väga kurb.
Küsin temalt kirja kohta. - Tundub kehva ideena.
Tulen kohe tagasi.
Gloria!
Tere. - Tere.
Kuulsin Stust. Minu kaastunne. - Aitäh.
Oli sul aimu, et nii võib minna?
Polnud aimugi.
Ütles ta, et on masenduses või midagi?
Ei. Ta tundus õnnelik. Ta ostis just uue kartulikoti.
Kiitsin ta kartulikotti.
Ta nägi selles hea välja.
Vaata mõnd teist kartulikotti. Jube.
Tema oma oli palju parem. - See meenutab teda.
Teised kartulikotid? - Jah.
Mõtled temast iga kord, kui kartulit sööd?
Olin kade.
Kui vajan kartulikotti, tahaksin ka sellist.
On sul see kartulikott alles?
Ta hüppas kartulikotis.
See pole enam alles.
Miks ta teie parimas kartulikotis hüppas?
Me ei saa kunagi teada. - Stu. Olime üsna lähedased.
Mainis ta mind? - Ei.
Mitte sõnakestki. - Ta ütles, et rääkisite veidi.
Ta rääkis, kuidas pääsesid sõjast
imbetsilli mängides.
See oli isiklik. Ta poleks pidanud ütlema.
Jagasime asju, Larry. Olime abielus.
Väga palju ei jaganud. Ta ei öelnud, miks end tappis.
Ütlesid, et jagasite palju, olite abielus, aga seda ta ei jaganud.
Püüan praegu paremaid aegu meenutada.
Kas ta arvas minust halvasti, et imbetsilli mängisin?
Miks sa seda küsid? - Sest ta kirjutas pika enesetapukirja.
Kiri.
Ta mainis selles kirjas palju inimesi.
Palju inimesi. - Aga mind mitte.
Ei, sind ei maininud.
Mõtlesin, et miks ta peaks minu välja jätma?
Miks see sind huvitab? - Sest see pole aus.
Mu abikaasa hüppab sillalt alla ja teeb enesetapu,
aga sinu kirjast väljajätmine on ebaaus?
See teeb mulle ju haiget.
Mul on väga kahju. - Aitäh.
Igatahes, nagu hane selga vesi.
Jumal küll. - Jah.
Unusta vesi. Unusta vesi ja seljad.
Mis olnud, see olnud.
Sellest on raske mõelda. - Kujutan ette.
Olen väga kurb. - Mul on väga kahju.
Aitäh. - Kas sul läheb hästi?
Ei. Kohutavalt. Ma pole kunagi nii kurb olnud.
Pean vaevu vastu. - Pakun midagi välja.
Kesklinnas on supiköök.
Sellest palju parem. Järjekorrad on lühikesed.
Neil on hea kohv.
Lähme sinna kohvi jooma. - Mida?
Istume maha, saame veidi naerda.
Mina ja sina? - Jah.
Larry, ma leinan. - Muidugi. Leina aga.
Ma ei taha head leina rikkuda.
Aga leinajad peavad sööma ja jooma.
Leinajad teevad sama, mida tavainimesed,
aga aeglasemalt ja kurvemalt.
Leinajad on nagu tavainimesed, aga neil pole lennukat sammu.
Olen varemgi leinajatega jalutanud ja see on väga raske.
Pärast 10 minutit keerasin ringi ja leinaja oli 40 meetrit tagapool.
Ütlesin: "Tule nüüd, leinaja. Tule järele. Liiguta leinaja!"
Kui peaksin andma mitteleinajale nõu, siis oleks see see,
et ära mine leinajaga matkale, muidu kahetsed.
Larry, las ma selgitan.
Kui ma poleks leinaja... - Olgu, sa pole leinaja.
Kui ma ei leinaks ja oleks vallaline
ja sa oleks viimane mees planeedil,
ei läheks ma sinuga matkale ega kohvi ega muid vedelikke jooma.
Mõistan. See on juhuse küsimus.
Mündivise. Võtad kohvi, ei võta...
Ole vait, Larry. Mine järjekorra lõppu.
Olgu.
Kuule! Kas saaksid ühe saiatüki lisaks võtta?
Ma ei saanud saia. - Järjekorra lõppu. Ära trügi.
Ma olin järjekorra lõpus. Käisin seal ära.
Järjekorra lõppu! - Olin seal.
Vaadake! Korduvrikkuja! - See kuradi tüüp.
Ma olin järjekorra lõpus. - Paadunud trügija!
Järjekorra lõppu! - Mulle ei antud saia!
George Washingtoni teine ametiaeg oli lõpusirgel
ja kuigi põhiseadus lubas lõputut tagasivalimist,
arvas Washington, et riigile on parem, kui ta kõrvale astub,
tõestades oma kaaskodanikele,
et ta pühendus demokraatiale, mitte võimule.
Washington hoiatas ka poliitiliste rühmituste tõusu eest.
Ta kartis, et kui inimesed hääletavad
rahva ühishuvide asemel parteilojaalsuse alusel,
võib see õhutada kättemaksu, mis toob võimule kavalad,
ambitsioonikad ja põhimõttelagedad mehed.
Aga seda ei saaks küll juhtuda.
Mu kaaskodanikud.
Seisan teie ees presidendina,
et teatada, et ma ei kandideeri kolmandaks ametiajaks.
Teie riik vajab teid! - Ei.
Tagamaks meie tärkava demokraatia edu
ei tohiks minu arvates ükski inimene olla president enam kui kaks ametiaega.
Ja loodan, et tulevased presidendid järgivad minu eeskuju.
Aga kui mõni tulevane president ei järgi teie eeskuju
ja kandideerib kolmandaks ametiajaks?
Selle vastu on vahendid.
Kongress saab võtta vastu põhiseaduse muudatuse, mis selle keelaks.
Väga tark.
Aga kui presidendiks on mingi sitapea, mingi nartsissistlik jobu,
keda ei huvita põhiseadus?
Jah.
Mõistan teie innukust, aga ehk taltsutaksite oma keelekasutust.
Vabandust, hr president.
See värk ajab mul harja punaseks.
Mõistan. Aga ärge muretsege, kui see tulevane president
põhiseadust rikub, siis Ühendriikide kongress
ja Ühendriikide ülemkohus ei luba seda.
Aga kui ülemkohus koosneb pugejatest
ja kongressis on hulk nannipunne,
keda huvitab rohkem partei kui riik?
Ma ei kujuta selliste meeste olemasolu ettegi.
Aga tagamaks selle suure eksperimendi edu,
võiks pärast iga presidendivalimist
toimuda rahumeelne võimu üleandmine,
kus kaotaja aktsepteerib valimistulemusi
ja toetab innukalt võitjat.
Nagu olema peaks!
See, kes ei nõustu vaba ja ausa valimise tulemustega, on sotsiopaat.
Hull!
Selline mees õhutaks pigem mässu,
kui tunnistaks, et kaotas.
Milline munnipea!
Ta võib kasutada presidendiametit enda ja oma pere rikastamiseks.
Ei, ei.
Ta võib saata väed Ameerika linnadesse,
et ameeriklasi terroriseerida ja isegi tappa,
et varjata asjaolu, et ta sõber on pedofiil.
Ta võib rünnata ülikoole ja isegi vaba meediat,
vaigistades kõik, kes julgevad teda kritiseerida.
Ole nüüd! See pole võimalik. - Seda arvad sina.
Kas väidad, et president võtaks aega,
et astuda vastu igaühele, kes julgeb ta üle nalja teha,
nagu mingi suur tita?
Suur tita.
Ei tundu usutav.
Milline õiglaselt valitud president midagi sellist teeks?
Ebakindel ja valetav tõbras, kes petaks isegi golfis.
Ta petaks golfis. - See on haige.
See on alatu. - Mis on golf?
Šotimaal leiutatud mäng. See on väga lõbus.
Milline mees selles golfis petaks?
Sitapea! - Haige mees!
Ja kas mainisin, et ta parim sõber on pedofiil?
Palun, kodanikud, rahunege. Ta räägib hüpoteetiliselt.
Tegelikkuses ei valitaks nii halva iseloomuga meest
kunagi presidendiks.
Ma lihtsalt oletan, hr president.
Aga kui ta on sügavalt korrumpeerunud petis,
patoloogiline valetaja, kes lõikab kasu inimeste eelarvamustest?
Kas väidate, et meie valijaskond on hulk kergeusklikke,
kes langeks sellise kaabaka ohvriks?
Jah, hr president, just seda ma väidangi!
Kui nad tema eest hääletavad, peab ta neile meeldima. See on rahva tahe.
See on lollus.
See on demokraatia!
Sellise sitapea valimine on meie demokraatia lõpp.
Sina oled sitapea! - Sina oled sitapea!
Sina ja sina! - Ei, sina oled!
Sina oled! - Ole vait, libu!
Kodanikud, palun.
Lõpetage see hullus!
Kodanikud!
Oled suss!
Rahvas. Kodanikud, lõpetage!
Ma anun teid, ma palun teid, see on hullumeelsus! Kodanikud!
Oleme omadega perses.
Subtiitrid tõlkinud: Janar Sarapu