Skynda er, killar.
Auditionen är om tre timmar. Varför måste vi stiga upp klockan sex?
- Tror du att Take That sov till tolv? - Jag är så trött.
För att du tittade på Grammygalan igår.
- Ja. - Det var ett gruppbeslut.
- Ja. - Exakt!
- Förresten, var är Oil? - Bra fråga.
- Där är han. - Godmorgon.
- Förlåt, det var en lång kö. - Du flörtade med den där tjejen igen.
- Nej. Hon flörtade med mig. - Visst.
Ingen med rosa strössel.
- De är Peters favoriter. - Tyvärr, de var slut.
Hoppas att han är på gott humör.
Tyvärr, Peter. Inget rosa strössel idag.
Tack.
- Kom igen, killar. - Ja, okej.
HEARTVILLEUNIVERSITETET MUSIKHÖGSKOLAN
DANIEL WEBER - TILL MINNE
HAN MISTE LIVET I DEN TRAGISKA HISSOLYCKAN
Sluta klaga, vi måste skärpa oss.
Vi drar upp basen till max på repetitionen.
Det är rätt inställning.
- Sömn är överskattat. - Du är så galen.
All den här tiden Gör allt meningsfullt
Jag går runt i cirklar igen
Det är en vild resa ända till slutet
Inte omöjligt att synka Men nu kör vi
Alla dessa nätter när vi kom tillbaka
Jag kommer högre och högre Från jorden in i rymden
Det är ett existentiellt sökande Och det gör ont
Stopp, nej, nej.
Killar!
- Vad är felet? - Vi kan inte framföra den så här.
Vad menar du?
Något fattas. Låten saknar magi. Den har inget.
- Inte igen. - Ben, showen närmar sig.
- Vi måste bli bättre. - De här texterna. Seriöst.
Vi börjar om.
- Texterna är grymma. - Nej, Matteo!
Ge mig några minuter, okej?
Otroligt.
- Låt oss ta en paus. - Om en stund...
Om vi börjar om nu och gör allting från början...
Texten, koreografin, musiken.
Hur många gånger bara den här månaden?
Vi kan inte börja om med låten hela tiden.
Han skriver i sin bok igen. Det kommer inte att ge något.
- Han ändrar allt. - Jag förstår inte.
- Hallå där. - Hej.
- Det börjar bli allvar nu, eller? - Ja. Absolut.
Om du sabbar det nu, har du inte en chans senare inför proffsen.
Ja.
Hej, Sky. Läget?
Hej.
Hej, Sky.
- Din väska, Ben. - Hur går låten?
- Jag är lite nervös. - Läget, Sky?
Bra, själv?
- Redo för att visa vad du går för? - Vi får se.
100 %.
Hur beskrev Matteo din röst?
Som om Beyoncé och DaBaby fick ett barn.
Debbie Harry, inte DaBaby.
Herregud.
Allvarligt.
- Jag ska gå igenom texten igen. - Precis.
- Du klarar det. - Lycka till.
Vi ses, killar.
- God morgon. - Är du dum?
God morgon.
- God morgon, allihopa. - God morgon.
Showen är om några dagar, då är er chans att visa vad ni går för.
Kom ihåg, många musikproffs kommer att vara där.
- Ms Robinson i Synk? - Hon har Fler Grammys än Taylor Swift.
De menar allvar.
Japp. Att jobba med henne skulle vara galet.
De vill se artister som är redo att ge allt.
Väl på scenen finns inga ursäkter.
- Okej? - Okej.
Okej, nu kör vi.
Jag kan se dig i hörnet av rummet
När du är nära Slår mitt hjärta ur takt
Åh, jag önskar du såg det
Hur jag lyser upp
Här någonstans
En värld full av nåd
Jag är mera än bara ett ansikte
Bara ett annat ansikte
Det betyder...
Skyler.
Skyler, vänta.
- Glöm det. - Snälla, vänta.
Förlåt.
Jag var tvungen att jobba med texten, och bryggan är inte helt rätt än.
- Killarna förstår inte att jag... - Ben.
Det är okej.
Det är bara, din värld, den här perfektionismen...
Jag ger upp.
Det är över.
Jag hoppas att du en dag kan känna något igen.
Men...
Kom igen, det är vi nu.
Ben!
Kom nu.
Okej. Vår låt är tyvärr inte riktigt klar än.
Ja, men den kommer vara det till showen.
Är du okej?
Vi är 5G, med låten Gotta Make It Work.
Jag hoppas att du en dag kan känna något igen.
Hallå, vad händer?
- Ben. - Vart ska du?
Ben?
Kom igen. Låt oss i alla fall få prata med dig.
Ta det bara lugnt. Du tappade det en stund.
- Det händer. - Ni fattar inte.
- Det är just ditt problem. Du är... - Stick!
Det räcker, killar. Jag slutar.
Kom igen. Låt honom vara.
Kom igen, grabbar.
- Det funkar fortfarande inte. - Förbaskat.
- Hur ska vi klara det utan honom? - Ärligt talat.
Det funkar inte utan honom.
Vi kan inte bara ge upp nu. Då vore allt det här förgäves.
- Vi provar igen. - Du, jag...
- Jag behöver en paus. - Jag också.
Det här suger.
En följare skickade precis en TikTok-länk.
Med tuffa gamla B-sidor från 90-talet.
- Jaså? Lösningen är gamla B-sidor? - Lyssna. Det är grymt.
Jag hör dig fortfarande
I midnattsluften
Din röst är vinden Är ljudet
Av en viskad bön
Ärligt, det var häftigare än allt vi gör just nu.
- Hur gör man något sånt? - Jag önskar att jag visste.
Tjena, era nollor!
Vad vill du, Alisha?
Heter ni inte 5G?
- Så varför är ni bara 4G? - Sluta stirra!
- Tyst, Oli. - Ni är ingenting utan Ben.
Ja, hon har inte fel.
Chris.
Vad gör ni?
Den stora showen på Heartvilleuniversitetet är ikväll.
Vem imponerar mest på juryn? Vem kommer gå till musikhistorien?
Detta datum väcker också dåliga minnen för Heartville.
För 30 år sedan, den 6 juni 1995, exakt kl. 18.00,
- brast hisskabeln... - Showen är idag. Vi behöver dig.
- Snälla, ring. - ...och Daniel Weber dog.
Av respekt användes inte hissen på flera årtionden,
men den togs i bruk igen nyligen. En enkel mässingsskylt påminner om detta...
Hoppas hans pappa slutar tjata nu. Vi måste gå.
Ja.
Du har redan sagt det. Man kan säga...
- Hejdå, pappa. - Hejdå, raring.
Hejdå. Hejdå, Matteo.
- Hejdå... Hejdå. - ...men det bara fortsätter.
"Hejdå, Matteo?"
Vad sa jag om att repa här?
Förlåt. Det kommer inte att hända igen.
Glöm det.
Du kommer ändå inte ha tid för det. Vet du varför?
Du är antagen till Heartville. För att läsa medicin.
Är du glad?
Ja, men året är inte slut än.
Chris.
Jag vet hur mycket musiken och allt det här betyder för dig, men...
Men tänk om det inte funkar?
Det här är tryggt.
Jag vill inte att du ångrar dig senare. Förstår du?
Då måste jag se till att det leder till något.
Du är...
När jag var ung, tänkte jag aldrig på sånt.
Snälla, börja inte igen. Jag måste gå.
Du ska träffa dr Mehackerberg i eftermiddag.
Ja.
- Kom i tid. - Ja.
- Vad händer? - Inget.
Han bara tjatar igen.
Vi har bjudit in några viktiga personer. Det gläder mig...
Är ni sena igen, då åker ni ut. Och er senaste insats...
Ursäkta, vi repade.
Ms Robinson hatar förseningar.
Ms Robinson?
Hon kommer till showen.
- Vi är så körda. - Vad gör vi nu?
- Vi måste ge allt. - Kom igen.
Gå ni. Det är ju inte en lektion precis.
- Är ni galna? - Ben, du måste komma med oss nu.
- Jag måste ingenting. - Ms Robinson kommer till showen.
Och?
"Och?" Det är vår chans. Vi kan inte göra det utan dig.
- Det är inte mitt problem. - Jo, Ben.
Vi gjorde det ihop. Det handlar om oss.
Är du galen? Slänga bort allt?
- Alla våra låtar? - Ge mig dem.
Lyssna på oss. Vad är det med dig?
Det har jag redan sagt. Jag är klar.
- Du är anledningen till att vi började. - Ben...
Kom igen! Det funkar inte utan dig.
Ben, att dra sig undan hjälper inte.
- Vänta. - Vad fan är det här?
- Utan dig kan vi glömma 5G. - Ni klarar er bättre utan mig.
Du tog bara en paus, eller hur?
En paus? Det här är inte längre en paus.
Polarn...
Okej.
Ni har övertalat mig.
- På riktigt? - Nej.
Glöm det. Nu går vi till repetitionsrummet, okej?
Sluta tjafsa, okej?
Killar, lugna er.
Det räcker nu.
Och fler dumma lögner
Det är låten från i morse.
Alla försöker lista ut vem som sjunger.
Jag hör dig fortfarande
I midnattsluften
Känner du inte det också? Låt oss bara fortsätta tillsammans.
Jag kan inte.
Som ett spöke
Hör jag dig
I midnattsluften
Din röst är vinden Är ljudet
Av en viskad bön
Och sen som ett spöke
Bara ett minne
Vad hände?
Är alla okej?
Är det jag, eller ser något skumt ut här?
Herregud.
Min telefon. Den var på 70 %, och nu fungerar den inte alls.
- Inte min heller. - Samma här.
- Vi är i helvetet. - Hur kom du fram till det?
- I himlen skulle min telefon funka. - Ja, det är en bugg.
Det här kan inte hända.
Jag kan säga vad som inte kan hända, att ni är i vägen.
Hej.
Förlåt, det var inte med flit.
- Hej. - Strunta i dem.
De har ingen koll på bollarna.
Det är lugnt. Allt är okej. Allt bra.
- Vad gör ni här? - Vi går här.
Jaså? Jag har aldrig sett er förut.
- Samma här. - MJ?
- Jag har letat efter dig. Vi blir sena. - Ja, okej. Lugna dig.
- Det här är... - Hej. Oli.
- Chris. - Jonas.
Matteo.
Ben.
- Trevligt att träffas. - Det tycker inte jag.
Vi måste gå. Vetenskapsklubben börjar.
Okej, vänta lite. Har ni hört om festen ikväll?
Jag ger dig adressen.
Ja, så kanske...
- Vi ses senare? - Ja, vi ses senare. Eller nån annan gång.
Fortsätter du dregla, får jag fixa en hink.
Killar?
Vad händer?
- Vad tusan? - Det måste vara ett skämt, eller?
Det måste vara ett skämt.
- På riktigt. - Fan!
Nej!
VÄLKOMNA AVGÅNGSKLASS 1995
Hur tusan hamnade vi i 1995?
- Fan! - Jag vet inte heller!
- Kom igen, Hoppa in. - Det är bara en mardröm.
Nu åker vi upp, sen ner. Allt blir som vanligt.
- Kanske de är hipsters. - Jag tror att det funkade.
- Nej, fan. - Fan!
Fan, det kan inte hända. Är det en dröm eller?
Åh, nej!
- En gång till. - Okej, kom igen.
- Vad? Nej. - Det här kan inte hända!
Nej!
Fan!
Vi provar igen. Kom igen.
Kom igen. Vi går.
Finns det andra hissar här?
Som man kan resa genom tiden i?
Var det ett ja eller nej?
"Inget du hör visar dig vägen.
Bara det som återstår.
Tyst och rikligt.
Det som klingar utan sanning
flyttar inget framåt.
Och inget ska lyckas."
Ben? Kom nu.
Se dig för!
Hur kommer vi tillbaka till vår tid?
Ingen aning.
Vänta, är det en telefon?
Det är det, eller hur?
Vi kanske kan ringa någon. Kan ni något nummer?
- Nej. - Inte jag heller.
Jag kan bara 112.
- Nej. - Okej.
Vad är det här?
- Manualen. - Nej, det kan det inte vara.
Det där är namn och det där är nummer.
- Va? Bara så, offentligt? - Ja. Titta.
Och sekretesslagen?
Kolla om farmor står med. Vi kunde ringa henne.
Bra idé. Och vad ska du säga?
"Hej, jag är ditt framtida barnbarn.
Jag vill tillbaka. Är på campus. Kan du hämta mig?"
Ja, exakt. Tillbaka till framtiden.
Tänk om det är precis som i filmen?
Det var en galen vetenskapsman.
Tjejen förut bar en tröja från vetenskapsklubben.
Hennes kompis flörtade med Ben.
Hon flörtade inte med mig.
- Eller? - Hon måste känna en professor
som kan hjälpa oss tillbaka.
Du säger alltså att vi behöver hitta en professor
som bygger en tidsmaskin av en DeLorean
som bara funkar om blixten slår ner
när rådhusklockan visar kl. 22.04 och ger kraft till DeLorean
med 1,21 gigawatt via elkabeln,
vid exakt 142 km/h, förresten,
så vi kan resa genom tiden och komma tillbaka
som Michael J Fox i sin klassiska roll?
Ja.
Okej.
Chris. Är inte det här din adress?
Ser ut som en hyfsad fest.
Är ni dumma?
Vad vill han?
- Vilken idiot. - Okej, kom igen. Vi går.
- Vad ska jag göra om jag ser pappa? - Precis.
Som i Tillbaka till framtiden, får vi inte lägga oss i det förflutna.
Prata inte med din pappa om du ser honom.
Och om han känner igen mig?
- Du är ju inte ens född än. - Såklart, det stämmer.
Så länge vi inte hindrar våra föräldrar att träffas, borde det vara okej?
Jonas har helt rätt.
Allt vi gör här kan påverka tid och rum.
Fin kamera.
Det kan få allvarliga följder.
- "Tid och rum"? - Ja.
- Vilka följder? - Vet inte.
Det låter märkligt, men jag har aldrig rest i tiden.
- Ja, okej. Du har rätt. - Vad gör han?
- Kan man inte svepa? - Du svepte den från mig.
Pappa låter oss inte ens repa här, och så gör han själv sånt här.
- Otroligt. - Oli, kom nu.
Ursäkta, han pratar före han tänker.
Okej. Säg till när han börjar tänka.
Okej, en gång för alla. Om vi vill åka tillbaka, kom ihåg det här.
Vi engagerar oss inte med någon och håller låg profil.
- Om att "inte engagera" sig... - Hångla inte med någon, Oli.
- Killar. - Jag frågade bara.
- Där är tjejen från vetenskapsklubben. - Lyssnar ingen på mig?
Hej, Jamie, MJ, kom hit.
Nästa runda är det ni två mot oss två.
Om ni vinner, får ni låna Tekken av mig i en månad?
Jag har redan gjort en kopia.
Vi tar hellre er tentatid i morgon.
Aldrig.
Nån verkar skraj. Visst, MJ?
- Ja. - Vad får vi om vi vinner?
Ni vinner Mary Janes exklusiva Veruca Salt-tröja.
- Absolut inte. - Om hon tar den av sig här.
- Okej, kör. - Kör? Är du knäpp?
- Hej. - Han vinner inte.
Ni kom.
Till och med utan Google Maps.
Utan karta.
Du är med i vetenskapsklubben, eller hur?
- Vad vill du? - Jag har bara en snabb fråga.
Tio sekunder.
Finns det någon professor som ha en passion för...
Tidsresor?
Och katten är i vaggan Och silverskeden
Den lilla blåa pojken och mannen i månen
"När kommer du hem, pappa?" "Jag vet inte när"
"Men då ska vi ha det riktigt bra"
"Du vet att vi kommer vara tillsammans då"
- Det var riktigt bra, Arno. - Ja.
Känner jag dig?
- Teoretiskt sätt är det möjligt, men... - Inte ikväll.
- Vi behöver öl. - Visst. Passar du min väska?
- Javisst. - Och, Chad? Du har tappat något.
Nolla.
- Nolla! - Jösses.
Varför pluggar hon inte musik om hon sjunger så bra?
Du borde inte plugga alls.
Finns det något annat än öl?
Vad önskar herrn?
COCKTAILMENY
Sex on the Beach?
Bjud åtminstone på middag först.
Jag...
Spelar du gitarr?
- Galet. - Jag spelar gitarr.
Ja.
- Spelar du också gitarr? - Ja.
Om du vill, så kan vi spela ihop någon gång.
Ja, gärna. Det vore toppen.
Just nu... Är det bara inte rätt tillfälle.
- Ursäkta. - Absolut. Säkert.
- Jag förstår precis. - Schysst.
Drinken är klar. Du behöver ett sugrör.
De finns här i lådan.
Vad hände? Visa mig.
- Du behöver ett plåster. - Det är bra. Chris fixar det.
Det finns en första hjälpen-låda där uppe.
Vem är Chris? Hur... vet du det?
Första hjälpen-lådan finns alltid där.
Okej, då går vi upp.
Okej.
Tack, MJ.
Glöm inte att andas.
Stationen är på 95,6.
Nej. Den har alltid varit på 95,9.
Det är Inlämningstimmen.
Ursäkta. Hej, vad händer?
- Är det Inlämningstimmen? - Vad är det?
Allvarligt? Campusradion spelar studentlåtar en gång i veckan.
Det är alltid så häftigt.
Hej på er! Välkomna till Inlämningstimmen. Idag spelar vi...
- Kira, hej. Häftigt namn. - Tack. Trevligt att träffas.
- Daniel? - Ja?
Låt honom ta en puff.
Visst.
Daniel Weber?
Ja?
Du överlever nog.
Synd. Jag hade redan räknat med att göra en episk sorti.
Ja. Jag är ledsen för det.
Ingen heroisk död för dig.
Pluggar du medicin?
Eller... har du ett hemligt dubbelliv som campus-sjukvårdare?
Jag pluggar datavetenskap.
- Och du? - Det är komplicerat.
Okej.
Vad är "Veruca Salt?"
Menar du allvar? Det är ju det bästa bandet någonsin.
- Som ingen känner till? - Gör dem inte mindre bra.
Det är alternativrock.
American Thighs är ett mästerverk.
Jag föredrar pop.
- Som New Kids on the Block? - Klanka inte ner på popmusik, okej?
Jag gillar mer avancerat. Pop har alltid samma ackord.
C-dur, G-dur, A-moll och F-dur. Inte så häftigt.
- Okej? - Menar du allvar?
God Only Knows har en grym ordningsföljd.
Hur vet en datavetenskapsstudent så mycket om ackord?
Varför lyssnar en 20-åring på Beach Boys?
En 20-åring som har koll på bra musik.
Och vad gör musik bra enligt dig?
När den bara är perfekt.
När allt sitter som det ska.
Och för dig?
När den träffar dig innan du hinner tänka.
Jamie?
Ta av den.
Inte du, hon!
- MJ, du måste ta av dig den. - Va?
Ja, din tröja. Veruca Salt-tröjan.
- Ett avtal är ett avtal. - Fan.
Jag hade helt glömt spelet. Jamie, jag är ledsen.
Jag är ledsen. Jag vann inte, men jag...
- Du måste ta av dig tröjan... - Nej.
Jamie, är du okej?
- Vi kanske ses imorgon? - Jag vet inte än.
Åker ni imorgon?
Jag vet inte det heller.
Polarn!
Skitsamma. Jag måste ta hand om min vän.
Vi behöver också... På grund av tentan i morgon. Grejen.
- Hejdå, Chad. - Ja.
- Hejdå. - Hejdå.
Ingen fara, kompis.
Och så åker vi ner!
Okej, gänget. Nästa kommer få er att tappa hakan. Lyssna...
Du kan aldrig ta hissen igen.
- Så klart. - Jag menar allvar.
Som ett spöke
Bara ett minne
Driver genom natten, genom mörkret
Där vi brukade vara
Damm och kaffefläckar
Det är låten från hissen.
På fönsterbrädan
Bevis på nätterna
Vi brukade sitta där, stilla
Vet ni vad låten heter? Och vem sjunger den?
- Inte? - Ingen aning.
Hörni!
Där är Oli.
Han kallar på oss, tror jag.
Briljant slutsats.
- Kom hit! - Oli, var inte en idiot.
Jag hör dig fortfarande
I midnattsluften
Nå?
Känner ni igen den?
- Det är låten från hissen. - Exakt.
Jag spelade den när tidsresan hände.
Det kan inte vara en slump.
Tror du att vi hamnade här på grund av en låt? Det är omöjligt.
Är du expert på tidsresor nu?
- Nej, men det kan inte vara så. - I de flesta tidsresefilmer
måste du göra exakt samma sak för att komma hem igen.
Kort sagt, vi måste hitta låten. Campusradion måste ha en kopia av den.
Så vi ska in i hissen och spela låten...
90-TALSLÅTAR
...som vi gjorde förut.
Och det tar oss tillbaka till framtiden.
Det är struntprat. Jag tror det beror på något annat.
Vi måste nog övertala pappa att jag får fortsätta med musiken.
Vem är med på att hitta låten och sen ta hissen?
- Jag. - Jag.
- Låt mig undersöka lite mera. - Inget annat verkar stämma.
- Vart ska Oli? - Hur är läget? Har ni kul?
Titta hur kul han har.
Det är vår enda chans att få uppleva en riktig 90-talsfest.
Låt oss bara ha kul.
- Ja, men... - Tja, brorsan.
Chris har rätt. Se det som... forskning.
Dags för frukost.
Jag kollar i köket.
Vad är värre?
Min baksmälla, eller det faktum att vi fortfarande är kvar i 1995.
Ni kan aldrig gissa vad som hände igår.
Jag försökte rädda Daniel Weber.
- Vem? - Killen från minnesplaketten?
Inga hissar, okej?
- Vänta, när var det hissen kraschade? - Det står på plaketten.
Den sjätte juni, 1995.
- Vilket datum är det idag? - Sjätte juni.
Hissen blev förstörd i kraschen.
Om vi inte hinner tillbaka före olyckan...
- Då blir vi kvar här för evigt. - Fan.
Vilken tid hände det?
- Efter sista lektionen. - Så, runt kl. 18.00?
Vi har åtta timmar på oss att hitta låten.
- Hur vet du tiden? - Jag lånade en klocka hemma hos Chris.
- Lånade? - Ja.
Okej, hörni...
- Var börjar vi? - Jag har en idé.
- Hej. - Hallå.
Hej! Hur är det?
- Är du här för att sno min kamera igen? - Jag gav tillbaka den.
Kan du säga var vi kan hitta värden på Campusradion?
- Vi är stora beundrare. - Jättestora.
- Ja. - Ja.
Galet ljud, va? Jösses!
Det är ingen låt, det är en käftsmäll.
Som om Blondie och The Clash fick ett barn.
Kom igen!
Fan.
Vilket skit.
Ursäkta avbrottet. Som alltid, allt är bra.
Jag är Marty och ni lyssnar på Heart Beat.
- Hej. - Nej, grabbar. Allvarligt?
Olivia, då jag pratade om nya praktikanter,
menade jag inte killar. När ska vi få in tjejer hit?
- Inget personligt, Olivia. - Så märkligt.
Varför jobba med en 40-årig nolla
som tror han just tagit examen?
- Hallå! - Du är ett äckel.
Jag är inte ett äckel.
- Vi är här angående en låt... - Heter du Olivia?
- Vill du veta vad jag heter? - Nej, det vill jag inte.
- Hur går låten? - Den gick typ...
Ja, den låten var grym.
Exakt. Vi behöver den. Har du inspelningen?
Det är inte möjligt.
- Varför inte? - Den blev stulen.
Uppbrottslåt. De ångrade sig nog. Händer ofta.
- Men det är ju en grym låt. - Stulen? Vem stal den?
- Har ni kameror här? - Kameror? Ja, förstås.
Överallt. Ser du dem inte?
Kriminalteknikerna håller på att analysera fingeravtrycken.
Har du ingen lista på vilka som har varit här?
Vilka är ni egentligen?
- Ett filmteam. - Ja, vi spelar in en dokumentär.
Vi letar efter nya stjärnor.
- Ett dokumentärteam utan kamera? - Vi samlar information.
- Kan du säga vem som skickade in den? - Det stod något på bandet, men...
Jag minns inte. Kan ni stänga dörren när ni går?
Helvete.
Ja, okej.
Tack.
Jag kom just på vad som stod på bandet.
"Charlie!"
Ja, det var det. "Charlie C."
- "Charlie C." - Okej. Bra.
- Tack. - Tack.
Okej, Oli. Du får ta Charlie C:s mapp.
- Då får vi veta vem som skrev låten. - Okej.
Jag skickar den till dig. Ja.
- Hejdå. - Hejdå.
Jag är här för att hämta mitt dokument.
- Namn? - Charlie.
Efternamn?
Charlie C.
Gör det.
- Hallå? - Charlie C. Jo, mitt efternamn...
Framåt, grabben.
En till utan student-ID. Ring hans föräldrar.
- Som jag sa, jag går inte här. - Ja, exakt.
Vet du vem jag är? Jag är säkerhetschefen.
Jag äger stället.
- Jag ville bara... - Rör dig inte. Var tyst. Blinka inte ens.
Vi måste avsluta.
Ring polisen.
Ringer jag föräldrarna först...
Polisen!
Ursäkta.
Kom igen.
Hallå?
- Vi provar biblioteket först. - Ja, absolut.
Vi kollar studentregistret. Ben, Chris, kolla årsböckerna.
- Visst. - Okej.
HEARTVILLEUNIVERSITETET
Galet, titta på alla bilder. Min faster måste vara här.
- Med de där supertunna ögonbrynen. - Absolut.
Kolla, det är min pappa.
Galet. Hur gick det? Pratade du med honom?
Det var konstigt. Jag vet att han är min pappa, men...
- Men jag känner honom inte ens. - Ja.
Och Jonas har varit stressad hela tiden.
Visste du att mina föräldrar inte ens träffades här?
Du borde prata med honom.
Du får inte chansen igen.
Om vi inte pratar med någon ser det misstänkt ut.
Ja, det...
- Det vore ett slöseri att inte göra det. - Exakt.
- Jag kommer aldrig hit igen. - Ja.
Det vore så synd att inte lära känna henne.
"Henne?"
Honom.
Okej... Jag hörde "henne".
Nej.
Nej. Honom.
Vet vi om Charlie är man eller kvinna?
Ingen aning. Har du märkt att alla elever här ser ut att vara i trettioårsåldern?
Det är stilen. Frisyrer, kläder. I vår tid ser äldre människor ut så där.
Min pappa har samma frisyr nu som när han tog sitt körkort.
- Pappa bär magväska på fullaste allvar. - Galet.
Hörni. Vad är det för ljud?
Det låter som att någon torterar Siri.
Dummer. De har redan datorer.
Dubbelklicka.
- Kolla här. - Okej.
- Oj! - Okej. Koppla upp oss.
- Ja, Google, eller? - Ja.
SIDAN KAN INTE VISAS
- Va? - Ursäkta mig? Det är min tur.
Vänta lite. Det måste finnas en databas med namn.
- På universitetets server. - Har ni bokat tid?
- Tre minuter. - Gå till "Den här datorn".
Har ni bokat tid?
Okej, okej. Sluta skrika.
Hörni, vi gör det utan internet. Här är Charlie Cane.
Här är Charlie Conrady.
Charlie Cress, Charlie Casas. Kan vara någon av dem.
Vi har nio namn. En av dom måste vara Charlie C.
Vi har bråttom, men var diskreta.
Varför bygger vi alltid fantastiska saker som vi knappt kan bära?
- Mina armar värker. - Mina också.
Fan, presentationen ligger kvar i biblioteket.
Kanske snubben från radion hade rätt, vi behöver en kamera,
- så vi liknar ett filmteam. - Kanske en röd matta också?
- Jättediskreta. - Det är ingen dålig idé.
Det är det jag säger. Jag fixar en.
Ursäkta.
Hej, Ben.
Hej, Mary Jane.
- Behöver ni hjälp? - Ja! Kan du?
Absolut.
Försiktigt.
Gå till seminarierummet. Jag ska hämta kopiorna från biblioteket.
Okej.
- Ursäkta. - Vad gör du?
Jag kommer om tio minuter.
Han vet väl att vi har ont om tid?
- Vad gör de här? - De är före oss, tyvärr.
Du distraherade mig från spelet igår.
- Och det är dåligt? - Ja.
Det är det.
Eftersom vår presentation är direkt efter lunch.
Och?
Ja, Jamie säger...
...att juryn smälter maten då och kommer att vara trötta.
- Det suger. - Ja.
Absolut.
- Jag kan gottgöra dig. - Kan du?
- Vill du ha lunch? - Så jag också blir trött?
Du kan inte plugga på tom mage, eller hur?
Kl. 14.00?
- Okej. - Ben? Kan du gå nu?
Vi måste jobba.
Hej, Jamie. Kul att se dig också.
- Nu. - Ja.
Ursäkta.
Visst.
Här är kopiorna på presentationen.
Och så var det något annat jag ville ta upp med dig...
Det står här på sidan två.
- Så, här... - Ja, fortsätt.
- Med... - Vad?
Och här, titta.
Vill du ha hjälp?
- Jag såg dig inte. - Det är okej. Jag ser inte heller så bra.
Jag heter Dolly. Hur kan jag hjälpa dig?
Jag behöver en kamera, men jag vet inte vilken.
Letar du efter nåt särskilt?
Ja, jag ska ta en titt.
Bra val. Det är världens första mini DV-kamera.
- Perfekt. - Ja. Du behöver något för ljudet.
Den här apparaten kan spela in och spela upp. Två i en.
Galet. Precis.
Olivia. Ska du lämna tillbaka kameran? Fick du fina bilder?
Är allt bra?
Bra.
Bråkade du över en lånad kamera?
- Jag trodde att den var din. - Det var min.
Så...
- Namn? - Oliver.
- Oliver.
- Avdelning? - Filmstudier.
Filmstudier? Jag har aldrig sett dig där.
- Jag gör en dokumentär. - Ingen ser dem.
Jag älskar dokumentärer.
I framtiden kommer alla att göra det. Särskilt om verkliga brott.
- Verkliga brott. - Verkliga brott.
Det låter galet, men det förvånar mig inte att det kommer från dig.
Jag behöver bara ditt student-ID,
och sen står inget i vägen för din Oscar, eller hur?
Ja, Oliver. Var har du din student-ID?
Ja...
Visst kan jag komma förbi med den senare?
Naturligtvis, kära du.
Fint.
Jag vet inte om det är tillåtet, din toker.
Okej, tack så mycket.
Hejdå.
Hejdå, Olivia.
Han kommer att bli berömd.
Eller så hamnar han bakom galler.
Den här gången var det lite bättre, men vi gör det igen.
Det är lunch. Jag borde kanske ta...
Här. Jag tog med lunch, så vi kan fortsätta öva.
Okej. Jag har en känsla av att argumentet för punkt fyra borde vara kortare.
Jag ska hämta någonting att dricka. Jag är torr i halsen.
Särskilt när man redovisar kvantbitar och deras lägen...
Jag vill ha något kolsyrat.
Vill du sluta nu? Men vi är ju verkligen i gång.
- Kom. - Varför tog det sån tid?
Det var inte så lätt. Nu till Charlie C.
- Ja. Nu går vi. - Tror ni det tar lång tid?
Det får det inte. Bara 4,5 timmar kvar.
- Varför frågar du? Har du planer? - Nej, jag bara undrade.
- Kom igen. Vi har inte mycket tid. - Två var.
Lycka till att hitta låten. Klara?
Kom igen.
Charlie Casas?
Är du Charlie Cress?
- Är du Charlie Clint? - Ja.
Skickade du en låt till radion?
Nej, jag gör inte ens musik.
Nej.
Okej, ursäkta.
- Charlie Chester? - Är du Charlie Clark?
Skickade du in en låt till radion?
Det låter bra. Fortsätt.
Bara en.
- Säkert? - Ja.
Okej.
- Jag måste högre upp. - Jag försöker.
- Nej. - Nej?
- Det är vår sista Charlie C. - Mina damer.
Ur vägen.
Charlie Crawford?
Ledsen. Inga autografer under träningen.
- Autograf? Är du galen? - Allvarligt?
Charlie kommer att bli en stjärna en dag.
- Vi har bara en fråga. - Han ger inga intervjuer. Stick.
Killen är helt borta.
Vi vet att din låt spelades på radion igår.
Charlie C.
En kassett?
Vad gör du?
Ursäkta.
- Hur hittade ni mig ens? - Ditt namn stod på kassetten.
- Vad vill ni ha? - Kassetten.
Ledsen, men ni har fel kille.
Är det inte din låt?
Jag är idrottare. Som om jag någonsin skulle göra musik.
- Strunt. - Jag fattar!
Låten är om dig. Det var du som var otrogen.
Jag har ett rykte att tänka på.
Och...
...om ni är smarta, så glömmer ni allt det här.
Charlie!
Tror du det är en talkshow?
Tillbaka till träningen, Crawford!
Om ni säger till någon att låten handlar om mig...
...får ni stryk.
Toppen.
Och nu?
Vi måste hitta Charlies ex. Hon som skrev låten om honom.
Ursäkta. Jag måste till toaletten.
In med bollen.
- Hej. - Hej.
- Ursäkta att jag är sen. - Ingen fara.
- Jag fixade lite lunch till oss. - Fint.
- Kan jag ta en? - Ja, absolut.
Tack.
- Är det... - Var fick du den ifrån?
Du tappade den förut. Men dina texter, de är...
Har du läst dem?
Ditt fel. Du var sen.
Jag är ledsen.
Jag också, att jag kollade igenom den. Och du...
Jag gillar verkligen texterna.
- Allvarligt? - Ja.
Ja, de är verkligen jättebra. Kanske lite för...
- Glöm det. - Lite för mycket?
Nej.
Lite välarbetade.
Det har jag hört förut.
Förlåt. Jag...
Jag borde inte ha läst dem.
- Förlåt. - Det är okej.
Varför pluggar du datavetenskap?
Och inte musik?
- Hurså? - Det känns bara som...
Du verkar uppleva musik annorlunda än andra.
Nej, det är bara en hobby.
Bara en hobby?
Kanske lite mer.
- Och vad är din ursäkt? - Min ursäkt?
Ja, din ursäkt.
I flera år har Jamie och jag haft en plan angående datavetenskapen och...
...vad vi vill göra efter college.
Jag vet inte ens om det fortfarande är min plan.
Men... det skulle kännas som om jag svek henne
om jag plötsligt bestämde att jag skulle göra något annat.
Men om din plan har ändrats?
Vad är din ursäkt?
Min ursäkt?
Jag testade det. Musik, alltså.
Det blev inte som jag hade tänkt.
Pressen blev för stor.
Vilken press menar du?
Pressen jag satte på mig själv.
Att vara perfekt i allt.
Till slut, så kände...
Jag kände inget till slut.
Jag insåg att jag missat mycket runt omkring mig.
Och att jag hade ignorerat människor.
Det låter som du trodde att du måste offra allt för musiken.
Typ.
Men kanske...
...är det tvärtom.
Du behöver precis det du har gått miste om i livet för att kunna göra musik.
Förstår du?
Försök att inte vilja något ett tag.
Hej.
Hej, Oli! Hur går det med ditt student-ID?
Stanna!
Rör dig inte! Kom hit!
Stanna!
Jag sa åt dig att...
Okej...
Okej.
Ut.
- Nej, stick. Bara gå. - Vänta lite.
- Varför är du här? - Snälla!
- Öppna dörren. - Varför?
Är du ensam?
Glöm allt jag sa. Jag ville bara provocera dig. Jag lovar.
Du får inte öppna dörren. Han dödar mig. Snälla.
Är någon där?
Det är okej. Det är bara jag här.
- Okej, grabben. Jag ska hitta dig. - Okej.
Tack.
Ingen fara.
Okej. Är de här alla dina?
Ja.
Häftigt.
De är underbara.
Men det är plagiat.
Det är ditt foto, idiot. Jag tar inte åt mig äran.
Jag vill ha det.
Det är en del av mitt projekt.
Jag tror nog att du bara vill ha... ett litet minne av mig.
Du är så självgod.
Det betyder inte att jag gillar dig.
- Du är inte min typ ändå. - Inte?
Du har alltså en typ?
Typ vem som helst med puls?
Jamie? Din tur.
Jamie.
- Vi måste verkligen börja. - Ja.
Varsågod.
Vill du bli läkare?
Jag hade inte sagt "vill".
Min pappa är också läkare.
- Verkligen? - Ja.
Jag vet inte hur jag ska säga att jag hellre vill göra musik.
Din pappa bestämde sig för att bli förälder, va?
- Ja. - Det är hans plikt att lyssna.
- Vad var det du hette? - Chris.
Först spelar du D-dur.
D-dur.
Sen G.
- Bara lite till. - Jag behöver bli klar med bilderna. Hejdå.
Hejdå.
Och det här är vår aula.
De vill modernisera den till fullo. Häftig, va?
Här.
Den är inte perfekt än.
Det är bara ett utkast.
- Slutet är inte riktigt som det ska vara. - Spela bara.
All den här tiden För att få...
All den här tiden För att få det att gå ihop
Jag kommer högre och högre Från jorden till rymden
Ett existentiellt sökande Och så ont det gör
Men du vet att vi måste få det att fungera
Vi måste få det att fungera
- Som du hör, den är inte helt... - Den är riktigt bra.
Får jag testa en sak?
Du började med...
- Jag börjar här. - Med F. Okej.
- Det är bra. - Det var helt annorlunda.
Kanske lite mindre... arbetad.
- Bra sagt. - Kom igen, försök igen.
All den här tiden För att försöka få det att gå ihop
Jag går runt och runt
I cirklar igen
Det är existentiellt sökande Och så ont det gör
Men du vet att du måste...
Du försöker fortfarande få det perfekt. Bort med boken och...
Du fixar det.
Se vart musiken tar dig.
- Okej. - Men vänta lite.
- Det här hjälper mig ibland. - Vad ska det föreställa?
Nu ska vi göra en...
...bara...
...för oss, okej?
Först tar du mina anteckningar, och nu vill du spela in mig?
Klar?
Klar.
Okej.
Om jag kunde vrida tillbaka tiden
Och återuppleva dessa galna minnen
Tillbaka till de vi var då
Res dit med mig
Om vi kunde vrida tillbaka tiden
Kan någon säga vart vi är på väg
Dra undan gardinen till en värld
Som vi drömt om
Jag önskar vi hade mer tid tillsammans.
Men det har vi.
En gång till?
Nej!
- Fan! - Är allt okej?
Jag glömde presentationen. Fan.
Jamie kommer att döda mig.
Jag är ledsen, jag måste gå.
- Lycka till. - Tack.
Om jag kunde ta oss tillbaka Tillbaka från här till början
Blicken du gav mig
I slutet av festen
Blicken du gav mig i slutet av festen...
- Jag tror att jag vill stanna här. - Vad?
- Är du galen? - Det är så annorlunda här.
- Ja, det är 90-talet. - Nej, det är inte därför.
Jag känner mig fri för första gången. Med musiken. Med Mary Jane.
- Okej, toppen. Han är kär. - Det här händer inte.
Det är ingen självupptäcktsresa till Bali.
Jag vet det.
- Vad hände med Mary Jane? - Ingenting.
Du vill bara stanna och se på MTV?
Nej.
Vi spelade musik tillsammans och sen kysstes vi.
Hånglade du med henne? Jag sa åt dig att inte hångla med någon.
Ben, på riktigt. Det är inte okej. Så pinsamt.
- Inte bra. - Men vet ni vad? Jag är inte ens arg.
- Jag är bara besviken. - Kom igen.
Vänta lite.
Där är den där basketspelaren i bakgrunden. Charlie Crawford med...
- Det är Mary Jane, eller hur? - Ja.
Är de ett par? De bråkar.
- 100 %. Jag ser det. - Ja, eller hur?
- De passar inte ihop. - Vänta.
Mary Jane skrev låten om Charlie Crawford.
- Va? Var de ihop? - Säkert.
Du skojar!
Ja, precis.
Charlie C bedrog Mary Jane.
De har ingen koll på bollarna.
Hon skrev låten för att bearbeta uppbrottet.
Så, låten handlar om Charlie Crawford.
Sen skickade hon den till Inlämningstimmen.
Och, som vi såg,
blev den uppskattad
och det blev liksom för mycket,
så hon stal tillbaka den.
Uppbrottslåt. De ångrade sig nog. Händer ofta.
Mary Jane måste ha låten på band.
- Kanske. - Ja. Helt klart.
Det är bandet. Varför sa du inte det? "Charlie C." vi har det.
- Nu åker vi hem. - Ja.
- Ja, häftigt.
- Vi klarar det. - Visst är det häftigt?
- Perfekt, låt oss... - Vänta.
- Vad är det? - Det är inte låten.
- Ben, varför hörs din röst på bandet? - Det här händer inte.
Drömmer om
Har du verkligen förstört vår enda chans att ta oss hem?
- Jag gjorde det inte med flit. - Du sa ju att du ville stanna.
- Var det här din plan? - Trodde du att vi också ville stanna?
Hur skulle jag veta att låten blev överspelad?
- Struntprat! - Precis den låten vi behövde, va?
Eller så vill du hålla oss kvar. För att få ett lyckligt slut.
Tack.
Vi är alla körda på grund av dig.
Tack för ingenting.
Killar, snälla. Vänta lite.
Nu kommer vi aldrig hem.
Vänta lite.
Vad var det du sa?
"Inget du hör
visar dig vägen.
Bara det som återstår.
Tyst och rikligt.
Det som klingar utan sanning
flyttar inget framåt.
Och inget ska lyckas."
"Bara det du verkligen känner och visar
öppnar dörrar som andra inte ser."
Så, du menar,
vi behöver bara en låt som...
...är äkta?
Nej. Du behöver ett panflöjtssolo.
Såklart menar jag det.
Jag har det.
Ja, jag har det.
Mary Jane skrev en låt om Charlie Crawford.
Mary Jane skrev låten.
Va?
Jamie! Hur gick det? Fick du pengarna?
- Ja. - Häftigt!
Har du hört det senaste?
Jag borde inte ha svikit dig.
Jag vet att du har stora planer för oss, men just nu känns det inte rätt för mig.
Låten av Mary Jane handlar om Charlie C.
Mary Jane skrev den.
Mary Janes låt handlar om Charlie C. De var ihop.
Jag vill plugga musik.
På riktigt.
Det tog dig på tok för lång tid!
Jag har väntat hur länge som helst på att du ska säga vad du vill.
MARY JANE SKREV LÅTEN OM CHARLIE C!
Kommer ni ihåg vår favoritlåt?
Jag vet vem som skrev den. Och vem den handlar om.
Jag gillar din låt.
Jag hör dig fortfarande
I midnattsluften
Din röst är vinden, är ljudet
Tusan, det är min låt.
Ingen skulle få veta att jag skrev den.
Spelar ingen roll. Vilken talang.
Herregud.
En datavetenskapsstudent med en sån röst? Alla älskar den.
Lyssna. Vi måste göra en hel show.
Enbart med låtar av Mary Jane.
Driver genom natten, genom mörkret
Där vi brukade vara
Killar!
Vad vill han nu?
Där är ni ju. Jag vet hur vi kan ta oss tillbaka hem. Följ med mig.
- Ingen av oss vill följa med dig. - Lita på mig. Bara den här gången.
Jag ska förklara allt.
- Och om han har rätt? - Okej, kom!
- Oli? Vilka är de? - Vi måste gå.
- Johnny, ta dem! - Spring!
Nej, Daniel! Gå inte in!
Mary Jane.
- In, killar. - Vi måste dra.
- Kom! - Ben, det räcker nu. Kom.
Kom nu!
Vi ses senare, okej?
Du har rätt.
Vi ses senare.
Oberoende av vad som händer nu, ska ni veta att jag är riktigt ledsen.
Jag var en idiot.
Besattheten av perfektion gjorde att jag glömde det viktiga.
- Förlåt. - Det är okej.
- Alla är idioter ibland. - Inte alla.
- Tack, Ben. - Kom hit.
Hörni...
Jag älskar er.
Vad gör vi nu?
Det här borde funka.
- Vaktmästaren sa... - Vilken vaktmästare?
Skitsamma. Vi behöver inte just den där låten.
Bara en låt skapad med äkta känsla.
Ben, vi har bara sekunder, men ta det lugnt.
Vi behöver bara en låt som är äkta.
Låten jag spelade in med Mary Jane är mer än äkta.
- Det borde gå. - Borde?
Eller så kraschar vi.
Bra. Jag stannar hellre här än dör.
- Vill du leva utan din telefon? - Fan. Bra poäng.
- Okej, kör. - Vi försöker.
Okej, spela.
Va?
Fan!
Herregud!
Res dit med mig
Om jag kunde vrida tillbaka tiden
Kan någon säga vart vi är på väg
Dra undan gardinen till en värld
Som vi drömt om
Herrejösses. Min telefon fungerar igen.
- Ja! - Vi är tillbaka i nutid.
- Herregud. - Tack och lov.
Och... Och vi är 5G igen.
Det är rätt tomt här, visst?
Precis, showen har börjat.
Då kör vi.
Vad menar du?
- Vi har ingen låt. - Du kallade den skit.
Vi har en ny låt.
Kom med mig.
Bakdörren!
Snabbt, spring!
HEARTVILLESHOW MÖT MORGONDAGENS STJÄRNOR!
Fan! Showen är slut.
Skit i det, gå in.
...och någon kanske jublar mycket högre än alla andra.
Innan vi får veta vem som vann, behövs kvinnan som ska avgöra.
Kvinnan med dirigentpinnen...
Okej, Ms Robinson kan nu komma upp på scenen.
- Det är vår tur att uppträda nu. - Nej, showen är slut.
- Nej, men... - Ms Robinson!
Ska vi?
- Det är några andra. - Det ska inte finnas några andra.
Vi är 5G.
Och det här är vår låt, "1995".
Om vi kunde vrida tillbaka tiden
Och få återuppleva dessa galna minnen
Tillbaka till de personerna vi var
Res dit med mig
Om vi kunde vrida tillbaka tiden
Vem kan säga vart åren tagit vägen
Dra undan gardinen till en värld
Som vi drömt om
Om vi kunde vrida tillbaka tiden
Tillbaka när vi alla var tillsammans Dag och natt
Pratade och skrattade Drömde om hur det skulle bli
Om vi någonsin skulle klara det
Om vi kunde vrida tillbaka tiden
Alla dessa år På bara ett ögonblick
Och få vänner för livet
Och ta igen all tid vi slösade bort
Var det verkligen så länge sedan?
Har vi varit borta för länge?
Om jag kunde ta oss tillbaka
Tillbaka från nu till början
Vi skulle festa hela natten Bak i bilen
Livet var helt på instinkt
Rädsla fanns inte
Hade vi inte allt?
År 1995
1995
Om jag kunde ta dig tillbaka
Tillbaka från nu till början
Vi skulle festa hela natten Bak i bilen
Livet var helt på instinkt
Rädsla fanns inte
Hade vi inte allt?
År 1995
Det var coolt.
Ms Robinson.
Ursäkta mig.
Vi borde inte ha uppträtt.
Men vi gav vårt allt.
Låten...
...betyder väldigt mycket.
Jag vet det, Ben.
Jag skrev låten med dig.
Jag var tvungen att åka.
Vi kanske var menade att mötas.
Vi kanske behövde varandra.
Det här kanske är vår andra chans.
Vissa saker hör hemma där det händer.
Men du visade mig att kärlek finns.
Som består.
Även om du måste släppa taget.
Jag önskar vi haft mer tid tillsammans.
Hjärtat läker, Ben.
Inte medsamma...
...men det läker sig självt,
Och fortsätter slå...
Starkare än förut.
Jag har sett många fantastiska talanger idag.
Men talang är inte allt.
Det krävs mod att gå sin egen väg.
Pappa.
Kom här. Jag är så stolt över dig.
Ibland är vi så fokuserade på våra mål
att vi glömmer vad som verkligen driver oss.
Så du är inte arg på mig?
Varför?
Angående intervjun med Mehackerberg?
Brevet?
Du behöver nog lugna ner dig först. Du är lite upprörd.
Livet borde inspirera konsten.
Inte tvärtom.
Den som inte upplever något har inget att ge.
Och jag såg det där modet
hos någon idag.
Någon som vågade öppna sig och visa sig själv.
Utan rädsla.
Men med äkta passion.
Det är därför jag skulle vilja
ge Skyler den chans hon förtjänar.
Vet ni vad som är bäst idag?
Det är inte att fåglarna sjunger.
Att vi slapp ta med oss en med rosa strössel.
Jag visste det...
Vet du vad som är ännu bättre? Att äntligen vara utvilad inför repet.
Ja. Vet du varför? För att vi äntligen fick tillräcklig sömn.
Jag är glad att Ben inte sparkar in dörren som en insatsstyrka längre.
Du brukade få panik om vi inte var här kl. 06.00.
- Överdriv inte. - Överdriv?
En gång sms:ade du mig texten kl. 03.00.
Med en dödskalle-emoji.
- Jag ville bara motivera dig. - Mer manipulera.
Men ärligt, Ben,
du är så avslappnad nu, det är nästan trevligt.
Vet inte vad du menar. Jag har alltid varit avslappnad.
- Ja! 100 %. - Titta mig i ögonen och säg det igen.
Jag har alltid varit engagerad.
En följare skickade just en TikTok-länk full med häftiga gamla B-sidor.
- Stopp! - Oli, sluta!
Scen 2, tagning 2.
Vi engagerar oss inte med någon, vi blir inte vän med någon.
Ursäkta.
Reglerna är följande.
Förlåt, jag kan inte...
Börja.
Jag blev skrämd där.
Jonas, öppna dörren.
Det är Ben. Kör igen.
Alltid samma sak.
- På linjen. - Är jag inte på linjen?
Jag börjar om...
Okej, när jag hörde... Skit!
- Jag glömde replikerna. - Du fick den.
Ursäkta.
Vad sa du? "Hon kan dra åt helvete? Kyss mig i röven?"
- Hon borde dra. - Ungar.
Hallå.
Du slog mig så hårt i ansiktet.
- Hur går det? - Det är ingen talkshow.
- Smink? - Var har du varit?
- På toaletten. - Hur var det?
- Smidigt. - Perfekt, och vi fortsätter smidigt.
Nakenstranden?
Ja, men...
Har jag glömt något?
Charlie är trött.
- Vad är det? - Det är min Tamagotchi.
Och bryt.
Undertexter: Lisette Jansson
Kreativ ledare Jeni Orimoalade