Gutter, raska på.
Auditionen er om tre timer. Hvorfor måtte vi stå opp kl. 06.00?
- Tror du Take That sov til 12.00? - Jeg er så trøtt.
Fordi du så på Grammy-utdelingen i går.
- Ja. - Det var en gruppebeslutning.
- Ja, ja. - Nettopp!
- Forresten, hvor er Oli? - Godt spørsmål.
- Der er han. - God morgen.
- Beklager, det var lang kø. - Du flørtet med den jenta igjen.
- Nei. Hun flørtet med meg. - Om du sier det, så.
Jøss, ingen rosa strøssel.
- Det er Peters favoritt. - Unnskyld, de var utsolgt.
Forhåpentligvis er han i godt humør.
Beklager. Ingen rosa strøssel i dag.
Takk.
- Kom an, gutter. - Ja, OK.
HEARTVILLE UNIVERSITET MUSIKKFAKULTET
TIL MINNE OM DANIEL WEBER
HAN MISTET LIVET I EN TRAGISK HEISULYKKE
Vi må slutte å klage og ta oss sammen.
La oss skru bassen høyt opp på øvingen.
Det er den rette holdningen.
- Søvn er overvurdert. - For en raring du er.
All denne tiden Få det til å gi mening
Jeg går rundt og rundt i sirkler igjen
Det er en berg- og-dal-bane Ut i det ukjente
Ikke mulig å synkronisere Men la oss prøve
Kan vi sammenligne lysene på nytt
Jeg går høyere og høyere Fra jorden til rommet
Det er en eksistensiell søken Og det gjør vondt
Slutt, nei.
Gutter!
- Hva er galt? - Vi kan ikke synge en sang som det.
Hva mener du?
Den mangler magi. Den har ingenting.
- Ikke nå igjen. - Forestillingen nærmer seg.
- Vi må bli bedre. - Den teksten. Alvorlig talt.
Vi begynner stadig på nytt.
- Teksten er flott. - Nei, Matteo!
Bare gi meg litt tid, OK?
Utrolig.
- Vi tar en pause. - Når som helst nå...
Om vi begynner på nytt og gjør alt fra scratch...
Hele teksten, koreografien, akkordene.
Hvor mange ganger har det skjedd denne måneden?
Vi kan ikke skrote sangen hver gang og begynne på nytt.
Han skriver i notatboken igjen. Det fører ingen steder.
- Han endrer alt. - Jeg forstår ikke.
- Hei, du. - Hei.
- Det begynner å bli seriøst, ikke sant? - Ja. Absolutt.
Om dere driter dere ut nå, har dere ingen kjangs senere foran proffene.
Nei.
Hei, Sky. Skjer'a?
Hei.
Hei, Sky.
- Sekken din, Ben. - Står til med låten?
- Jeg er litt nervøs. - Står til, Sky?
Alt vel. Der da?
- Klar for å trollbinde dem med sangen din? - Vi får se.
Hundre prosent.
Hvordan beskrev Matteo stemmen din igjen?
Som om Beyoncé og DaBaby fikk et barn.
Debbie Harry, ikke DaBaby.
Herregud.
Alvorlig talt.
- Jeg skal gå igjennom teksten igjen. - Absolutt.
- Du gjør det nok bra. - Lykke til.
Snakkes, gutter.
- God morgen. - Er du dum?
God morgen.
- God morgen. - God morgen.
Forestillingen er om ti dager. Dere har sjansen til å vise hva dere kan.
Husk, det skal være mange viktige bransjefolk der.
- Er Ms. Robinson i Synk? - Hun har flere Grammyer enn Taylor Swift.
De mener alvor.
Ja. Det hadde vært spinnvilt å jobbe med henne.
De vil se artistene som er klare til å gi alt.
På scenen er det ingen unnskyldninger.
- OK? - OK.
Ja vel, vi går i gang.
Jeg ser deg i hjørnet av rommet
Når du er nær meg Slår hjertet mitt ut av harmoni
Jeg skulle ønske du la merke til
Måten jeg også lyser opp
Et sted i nærheten
En verden full av endeløs skjønnhet
Jeg er mer enn kun et ansikt
Nok et ansikt
Dette betyr også...
Skyler.
Skyler, vent.
- Glem det. - Vent, da.
Unnskyld.
Jeg måtte jobbe med teksten, og bridgen sitter ikke helt ennå.
- Gutta skjønner aldri at jeg... - Ben.
Det går fint.
Din verden, denne perfeksjonismen...
Jeg orker ikke mer.
Det er slutt.
Jeg håper du vil føle noe igjen en dag.
Men...
Kom an, vi skal på.
Ben!
Kom igjen.
OK. Sangen vår er dessverre ikke helt ferdig ennå.
Det går fint, men den blir klar til showet.
Går det bra?
Vi er 5G, og dette er "Gotta Make It Work".
Jeg håper du vil føle noe igjen en dag.
Hei, hva skjer?
- Ben. - Hvor skal du?
Ben?
Kom an, kompis. La oss få snakke med deg i det minste.
Slapp av. Du hadde bare en liten blackout.
- Sånt skjer. - Dere forstår ikke.
- Det er problemet ditt. Du er... - Bare gå!
Det var det, gutter. Jeg slutter.
Kom an, gutter. La ham være.
Kom igjen.
- Den funker fortsatt ikke. - Pokker.
- Hvordan skal vi klare dette uten ham? - Vi må være ærlige.
Det går ikke uten ham. Et faktum.
Vi kan ikke bare kaste alt bort nå. Da vil alt ha vært forgjeves.
- Vi prøver igjen. - Du, jeg...
- Jeg trenger en pause først. - Jeg også.
Dette suger.
En følger sendte en lenke til en TikTok-side.
Med mange kule B-sider fra 90-tallet.
- Er løsningen din gamle B-sider? - Hør på den. Den er så fet.
Jeg kan fortsatt høre deg
I brisen ved midnatt
Stemmen din er vinden Den er lyden
Av en hvisket bønn
Den er ærlig talt bedre enn det andre vi har nå.
- Hvordan lager man sånt? - Skulle jeg gjerne visst.
Hei, tapere!
Hva vil du, Alisha?
Heter dere ikke 5G?
- Så hvorfor er det bare fire G-er? - Slutt å stirre!
- Hold kjeft, Oli. - Dere er ingenting uten Ben.
Hun tar ikke feil.
Chris.
Hva skjer her?
Heartville universitets store talentforestilling er i kveld.
Hvem vil imponere juryen? Hvem vil huskes i musikkhistorien?
Men datoen assosieres også med dårlige minner for Heartville.
For tretti år siden, 6. juni 1995, nøyaktig kl. 18,
- røk vaieren i heisen... - Vi trenger deg på forestillingen i kveld.
- Ring. - ... og Daniel Weber døde.
For å vise respekt ble ikke heisen brukt i flere tiår,
men den ble nylig tatt i bruk igjen. En enkel minneplate står som minnesmerke...
Håper faren er ferdig med å belære ham. Vi må gå.
Ja.
Du sa det to ganger. Man kan si at...
- Ha det, pappa. - Ha det, vennen.
Ha det. Ciao, Matteo.
- Ha det. - ...men gjentar seg stadig.
"Ciao, Matteo?"
Hva sa jeg om å øve her?
Ja. Beklager. Skal ikke skje igjen.
Glem det.
Du har ikke tid uansett. Vet du hvorfor?
Du har fått plass på Heartville. På medisin.
Er du glad?
Ja, men året er ikke omme.
Chris.
Jeg vet at musikken betyr mye for deg, men...
Hva om dette ikke fører fram?
Dette er sikkert.
Jeg vil ikke du skal kaste dette bort og angre etterpå. Forstår du?
Jeg må bare se til at det fører fram, da.
Du er...
Jeg tenkte aldri på sånt tull i ungdommen.
Ikke begynn igjen. Jeg må gå.
Intervjuet med dr. Mehackerberg er i ettermiddag.
Ja.
- Vær presis. - Ja.
- Skjer? - Ingenting.
Han bare belærer meg igjen.
Vi har invitert noen viktige folk. Det fryder meg...
Det er over om dere er sene igjen. Deres seneste...
Beklager, vi øvde bare.
Ms. Robinson hater når folk er sene.
Ms. Robinson?
Hun kommer på showet.
- Vi er ferdige. - Hva gjør vi nå?
- Vi må virkelig imponere. - Vi går.
Gå, da. Vi har jo ikke time eller noe.
- Er dere sprø? - Ben, du må bli med oss nå.
- Jeg må ingenting. - Ms. Robinson kommer på showet.
Og så?
"Og så?" Dette er sjansen vår. Det går ikke uten deg.
- Ikke mitt problem lenger. - Jo, Ben.
Vi bygde dette sammen. Det gjelder oss.
Er du gal? Vil du kaste bort alt?
- Alle sangene våre? - Få den.
Bare hør på oss. Hva er galt med deg?
Jeg har sagt det. Jeg er ute.
- Du er jo grunnen til at vi startet. - Ben...
Kom an! Det er meningsløst uten deg.
Ben, det løser ingenting om du rømmer.
- Vent. - Hvor pokker er han?
- Uten deg kan vi bare glemme 5G. - Dere er bedre uten meg.
Du tar bare en pause, ikke sant?
En pause? Dette er ikke pause lenger.
Kompis...
OK.
Dere har overbevist meg.
- Seriøst? - Nei.
Glem det. Vi skal til øvesalen, OK?
Kutt ut.
Slapp av, gutter.
Dere.
Alvorlig talt. Det er nok.
Flere dumme løgner
Det er sangen fra i morges.
Alle prøver å finne ut hvem som synger.
Jeg kan fortsatt høre deg
I brisen ved midnatt
Føler ikke du også det? La oss bare fortsette sammen.
Jeg kan ikke.
Og som et gjenferd
Hører jeg deg fortsatt
I brisen ved midnatt
Stemmen din er vinden Den er lyden
Av en hvisket bønn
Og som gjenferd
Bare et minne
Hva var det der?
Går alt bra?
Er det meg, eller er det noe som er rart?
Herregud.
Mobilen min. Var 70 % igjen, og nå funker den ikke i det hele tatt.
- Min funker heller ikke. - Samme her.
- Vi er i helvete. - Hva får deg til å tro det?
- I himmelen hadde mobilene funket. - Ja, det er en bug.
Dette kan ikke skje.
Ikke stå i veien for meg.
Hei.
Beklager, det var ikke meningen.
- Hei. - Bare ignorer dem.
De har ikke styr på ballene sine.
Det går bra. Alt i orden.
- Hva gjør dere her? - Vi studerer her.
Jeg har aldri sett dere før.
- Ikke deg heller. - MJ?
- Jeg så etter deg. Vi kommer for sent. - Ja, OK. Ta det med ro.
- Dette er... - Hei, Oli.
- Chris. - Jonas.
Matteo.
Ben.
- Kjekt å møte deg. - Deg om det.
Hør, vi må gå. Vitenskapslubben begynner.
OK, vent litt. Har dere hørt om privatfesten i kveld?
Jeg skal gi deg adressen.
Ja, så kanskje...
- Ses vi senere? - Ja, vi ses. Eller en annen gang.
Om du sikler mer, må jeg hente en bøtte.
Gutter?
Hva skjer?
- Hva pokker? - Det må være en spøk.
Det må være en spøk.
- Kan ikke skje. - Faen!
Nei!
AVGANGSKULLET 1995
Hvordan pokker endte vi opp i 1995?
- Faen! - Jeg visste det ikke heller. Pokker!
- Kom an. Hopp inn. - Dette er bare en vond drøm.
Vi går opp, så ned igjen. Da blir det som normalt igjen.
- Muligens en hipster. - Jeg tror det gikk.
- Nei, faen. - Pokker!
Pokker, dette kan ikke skje. Er det en drøm?
Å nei!
- Igjen. - OK, kom an.
- Hva? Nei. - Dette kan ikke skje!
Nei!
Faen!
Vi prøver igjen. Kom an.
Kom an, gutter.
Er det noen andre heiser her?
Som man kan reise i tiden med?
Var det et ja eller nei?
"Intet du hører, vil vise deg veien.
Bare det som blir igjen.
Stille og i fleng.
Det som høres sannhetsløst ut,
fører ingensteds.
Og ingenting vil lykkes."
Ben? Kom an.
Hei!
Hvordan kommer vi tilbake til vår tid?
Aner ikke.
Vent, er det en telefon?
Det er vel en telefon?
Kanskje vi skal ringe noen. Husker dere noen numre?
- Nei, - Ikke jeg heller.
Jeg kan bare nødnummeret.
- Nei. - Ok.
Hva er dette?
- Bruksanvisningen. - Nei, kan det ikke være.
Det er navn, og det er numre.
- Hva? Helt offentlig? - Ja.
Hva med personvern?
Se om bestemor står der. Vi kan ringe henne.
God idé. Hva skal du si?
"Jeg er barnebarnet ditt fra fremtiden.
Jeg vil tilbake. Jeg er på campus. Kan du hente meg?"
Ja, nettopp. Tilbake til fremtiden.
Hva om det er akkurat som den filmen?
Det var en gal vitenskapsmann her.
En jente hadde på seg T-skjorte med vitenskapsklubben.
Vennen hennes flørtet med Ben.
Hun flørtet ikke med meg.
- Gjorde hun? - Hun kjenner nok en professor
som kan få oss tilbake.
Du sier vi må finne en professor
som kan bygge en tidsmaskin av en DeLorean
som bare funker om lynet treffer
rådhusklokken kl. 22.04 og gir DeLoreaenen kraft
med 1,21 gigawatt via strømlinjen,
på 142 kilometer i timen, forresten,
slik at vi reiser tilbake til fremtiden
slik Michael J. Fox gjorde?
Ja.
OK.
Chris. Er ikke dette adressen din?
Ser ut som en dugandes fest.
Er dere dumme?
Hva vil han?
- For en dust. - OK, vi går.
- Hva gjør jeg om jeg ser faren min? - Det er sant.
Som vi vet fra Tilbake til fremtiden, må vi ikke blande oss i fortiden.
Når du ser faren din, ikke snakk med ham.
Hva om han kjenner meg igjen?
- Du er ikke født ennå. - Ja, det stemmer.
Så lenge du ikke hindrer foreldrene dine i møtes, går det vel greit?
Jonas har helt rett.
Alt vi foretar oss her, endrer tidrommet.
Fint kamera.
Det kan få uheldige konsekvenser.
- "Tidrommet"? - Ja.
- Hvilke konsekvenser? - Vet ikke.
Jeg har overraskende nok ikke reist i tid før.
- Ja, du skal få den. - Hva gjør han?
- Så du kan ikke sveipe? - Du sveipet det fra meg.
Faren min lar oss ikke engang øve her, og så gjør han sånn.
- Utrolig. - Oli, kom.
Sorry, han tenker ikke før han snakker.
OK. Bare si ifra når han begynner å tenke.
OK, en gang til til alle. Om vi ønsker oss tilbake, må vi huske:
Vi må ikke rote oss borti noen, og vi må være tilbaketrukne.
- Hva mener du med å rote? - Ikke klin med noen, Oli.
- Hei, gutter. - Jeg spurte bare.
- Det er jenta fra vitenskapsklubben. - Hører ingen på meg?
Jamie, MJ, kom hit.
Neste runde, dere to mot oss to.
Og om dere vinner, skal dere få låne Tekken i en måned.
Har alt laget en kopi av Tekken.
Vil heller ha deres tid på eksamen i morgen.
Aldri.
Noen er visst redde. Ikke sant, MJ?
- Ja! - Hva får vi om vi vinner?
Dere får Mary Janes' eksklusive Veruca Salt-skjorte.
- Absolutt ikke. - Bare om hun tar den av her.
- OK, avtale. - Avtale? Er du gal?
- Hei? - Han vinner ikke uansett.
Dere kom.
Selv uten Google Maps.
Selv uten kart.
Dere er med i vitenskapsklubben, ikke sant?
- Hva vil du? - Jeg har bare et spørsmål.
Ti sekunder.
Har dere en gråhåret professor som er interessert i
tidsreiser?
- Det var flott, Arno. - Ja, mann.
Kjenner jeg deg?
- Teoretisk sett mulig, men... - Ikke i kveld.
- Vi må ha øl. - Jeg henter. Holder du vesken?
- Ja. - Chad? Du mistet noe.
Taper.
- Taper. - Jøss.
Hvorfor studerer hun ikke musikk om hun synger så bra?
Du burde ikke studere det.
Er det noen annet en øl her?
Hva vil herren ha?
COCKTAIL-MENY
Sex on the Beach?
Be meg i hvert fall på middag først.
Jeg...
Spiller du gitar?
- Sykt. - Jeg spiller gitar.
Ja.
- Spiller du også gitar? - Ja.
Hadde vært kult om vi kunne jamme sammen.
Ja. Hadde vært flott.
Men det passer ikke nå.
- Beklager. - Det går bra.
- Det forstår jeg. - Kult.
Drinken er ferdig. Du trenger bare sugerør.
De er i skuffen.
Faen, hva skjedde? Vis meg.
- Du trenger et plaster. - Det går bra. Chris ordner det.
Det er et førstehjelpsskrin oppe.
Hvem er Chris? Hvordan vet du det?
Det er alltid et førstehjelpsskrin oppe.
OK, vi går opp.
OK.
Takk, MJ.
Ikke glem å puste.
Stasjonen er på 95,6.
Tøv. Den har alltid vært på 95,9.
Det er Innsendingstimen.
Beklager. Hei, hva skjer?
- Er det Innsendingstimen? - Hva er det?
Seriøst? Studentradioen spiller innsendte sanger fra studentene.
Det er så kult.
Hei, folkens. Velkommen til Innsendingstimen. I dag skal vi spille...
- Kira, hei. Kult navn. - Takk. Kjekt å møte deg.
- Daniel? - Ja?
La ham få et trekk.
Ja visst.
Daniel Weber?
Ja?
Jeg tror du overlever.
Synd. Jeg ventet meg en episk sorti.
Ja. Beklager det.
Ingen heroisk død for deg.
Studerer du medisin?
Eller har du et hemmelig dobbeltliv som studentlege?
Jeg studerer informatikk.
- Du da? - Det er komplisert.
OK.
Hva er "Veruca Salt?"
Tuller du? Det er det beste bandet i verden.
- Som ingen vet om? - Det gjør dem ikke mindre bra.
De spiller alternativ rock.
American Thighs er et mesterverk.
Jeg foretrekker pop.
- Som New Kids On The Block? - Ikke diss popmusikk, OK?
Jeg liker det mer komplekst. Pop er bare fire grep.
C-dur, G-dur, A-moll og F-dur. Det er ikke så kult.
- Sant? - Det kan du ikke mene.
"God Only Knows" har en utrolig akkordrekke.
Hvordan vet en informatikkstudent så mye om akkorder?
Hvorfor hører en 20-åring på Beach Boys?
En 20-åring som kan noe om god musikk.
Og hva er det som gjør musikk god?
Når den helt perfekt.
Når alt er på plass.
Og for deg?
Når den bare slår deg før du rekker å tenke.
Jamie?
Av med den.
Ikke du, henne!
- MJ, du må ta av deg klærne. - Hva?
Ja, T-skjorten. Veruca Salt-skjorten.
- En avtale er en avtale. - Faen.
Jeg hadde glemt spillet. Jamie, jeg beklager.
Beklager. Jeg vant ikke, men jeg...
- Du må bare ta av deg skjorten... - Nei.
Jamie, går det bra?
- Kanskje vi ses i morgen? - Jeg vet ikke ennå.
Skal du dra i morgen?
Jeg vet ikke det heller.
Du!
Samme det. Jeg må ta meg av venninna mi.
Vi må også... På grunn av eksamensgreia i morgen.
- Ha det, Chad. - Ja.
- Ciao. - Ha det.
Det går bra.
Ned!
OK, folkens. Denne vil blåse dere av banen. Hør...
Du kan aldri ta heis igjen.
- Nei vel. - Jeg mener det.
Som gjenferd
Bare et minne
Driver gjennom natten Gjennom mørket
Hvor vi pleide å henge
Støv og kafferinger...
Det er sangen fra heisen.
I vinduskarmen
Bevis på kveldene
Vi pleide å sitte der stille
Vet dere tittelen på denne låten? Hvem synger den?
- Ikke? - Aner ikke.
Kom hit!
Hei, der er Oli.
Jeg tror han vil vi skal komme.
Genial slutning.
- Kom hit! - Oli, ikke vær dust.
Jeg hører deg fortsatt
I brisen ved midnatt
Nå?
Kjenner dere den igjen?
- Det er sangen fra heisen. - Nettopp.
Jeg spilte den av da tidsreisen fant sted.
Det kan ikke være et sammentreff.
Tror du vi endte opp her pga. den sangen? Det er umulig.
OK, så du er en tidsreiseekspert nå?
- Nei, men det er umulig. - I de fleste tidsreisefilmene
må man gjenskape det man gjorde for å komme tilbake.
Vi må finne denne sangen. Studentradioen må ha en kopi.
Så går vi inn i heisen og spiller av sangen...
SANGER FRA 90-TALLET
...som vi gjorde sist.
Og det vil føre oss tilbake til fremtiden.
For noe tull. Jeg tror dette handler om noe annet.
Vi skal nok overbevise pappa om å la meg fortsette med musikk.
Hvem stemmer for å finne sangen og gå i heisen?
- Jeg. - Jeg.
- La meg undersøke mer. - Ingenting annet gir mening.
- Hvor dro Oli? - Hva skjer? Koser du deg?
Se som han koser seg.
Dette er vår eneste sjanse til å oppleve en 90-tallsfest.
La oss ha det gøy.
- Ja, men... - Hei, kompis.
Chris har rett. Bare tenk på det som research.
La oss finne noe frokost.
Sjekker på kjøkkenet.
Vet ikke hva som er verst.
Bakrusen min, eller at vi fortsatt står fast i 1995.
Gutter, dere aner ikke hva som hendte meg i går.
Jeg prøvde å redde Daniel Weber.
- Hvem? - Fyren fra minnetavlen?
Ingen heis, OK?
- Vent, når var det heisen krasja igjen? - Det står på minnetavlen.
6. juni 1995.
- Og dagens dato er? - 6. juni.
Heisen ble ødelagt i krasjet.
Det betyr at om vi ikke kan dra tilbake før ulykken...
- Da står vi fast her for alltid. - Faen.
Når var det den krasjet?
- Etter siste forelesning. - Så rundt kl. 18?
Da har vi åtte timer på å finne låten.
- Hvordan vet du hva klokken er? - Jeg lånte en klokke hos Chris.
- Lånte? - Ja.
Gutter...
- Hvor begynner vi? - Jeg har en idé.
- Hei. - Hallo.
Hei! Står til?
- Kommet for å stjele kameraet mitt igjen? - Jeg ga det tilbake.
Kan du si oss hvor man finner studentradioverten?
- Vi er store fans. - Kjempestore fans.
- Ja. - Ja.
Litt av en sound, dere? Herregud.
Det er ikke en sang, det er en knusekule.
Det er som om Blondie og The Clash fikk et barn.
Kom an!
Pokker ta.
For noe dritt.
Beklager at jeg avbryter. Som alltid er alt topp.
Jeg heter Marty, og dere lytter til Heart Beat.
- Hei. - Å, nei, gutter. Seriøst?
Olivia, da jeg sa jeg trengte nye praktikanter,
mente jeg ikke gutter. Når skal vi få noen jenter her?
- Ikke personlig ment, Olivia. - Så merkelig.
Hvorfor vil ikke unge damer jobbe med en taper på 40
som ennå er her ti år etter studieslutt?
- Hei! - Du er en ekling.
Jeg er ingen ekling.
- Vi er her angående en sang... - Heter du Olivia?
- Vil du vite hva jeg heter? - Nei.
- Hvordan gikk sangen? - Den gikk...
Ja, den sangen var dritfet.
Nettopp. Vi trenger den. Har du kassetten?
Det er ikke mulig.
- Hvorfor ikke? - Den ble stjålet.
Sang om et brudd. Må ha angret på innsendingen. Det skjer.
- Men det er en genial sang. - Stjålet? Hvem stjal den?
- Har dere kameraer her? - Kameraer? Så klart.
Overalt. Ser dere ikke det?
Etterforskerne analyserer fingeravtrykkene nå.
Det må finnes en liste med hvem som kommer og går.
Hør her, hvem er dere egentlig?
- Et filmcrew. - Vi lager en dokumentar.
Vi ser etter nye musikkstjerner.
- Et dokumentarteam uten kameraer? - Vi driver med research.
- Kan du si hvem som sendte den inn? - Det sto noe på kassetten, men...
Jeg husker ikke. Kan dere lukke døren når dere går?
Pokker.
Ja, OK.
Takk.
Jeg husker hva som sto på kassetten.
"Charlie"!
Ja, det stemmer. "Charlie C".
- "Charlie C". - OK. Greit.
- Takk. - Takk.
OK, Oli. Finn mappen på Charlie C.
- Da vet vi hvem som skrev sangen. - OK.
Jeg sender den til deg. Ja.
- Ha det. - Ha det.
Jeg skal hente karakterutskriften min.
- Navnet var? - Charlie.
Og etternavnet?
Charlie C.
Gjør det.
- Hallo? - Charlie C. Etternavnet...
Du blir med oss.
En til uten student-ID. Ring foreldrene.
- Som sagt går jeg ikke her. - Nettopp.
Vet du hvem jeg er? Jeg er leder for vaktholdet.
Jeg eier stedet.
- Jeg ville bare... - Ikke beveg deg. Vær stille. Ikke blunk.
Vi må slutte.
Ring politiet.
Burde jeg ikke ringe foreldrene...
Politiet!
Unnskyld.
Kom igjen.
Hallo?
- Vi prøver biblioteket først. - Ja visst.
La oss lete i studentregisteret. Ben, Chris, sjekk skolekatalogene.
- Ja vel. - OK.
Sykt, se på alle de bildene. Tanta mi må være her.
- Med supertynne øyenbryn. - Definitivt.
Se, det er pappa.
Sykt. Hvordan gikk det? Fikk du snakket med ham?
Det var merkelig. Jeg vet han er faren min, men...
- Men det er som jeg ikke kjenner ham. - Ja.
Og Jonas har stresset hele tiden.
Foreldrene mine møttes ikke her på Heartville.
Prat med ham.
Du får aldri sjansen igjen.
Det er også mistenkelig om vi ikke snakker med noen.
Ja, det...
- En bortkasta sjanse å ikke prate med ham. - Nettopp.
- Jeg kommer aldri hit igjen. - Nei.
Det ville vært beklagelig å ikke bli kjent med henne.
"Henne"?
Ham.
Jeg hørte "henne".
Nei.
Nei. Ham.
Vet vi engang hvilket kjønn Charlie er?
Aner ikke. Har dere lagt merke til at alle her ser ut som de er i 30-årene?
Det er looken. Frisyrene, klærne. I vår tid ser de gamle slik ut.
Pappa har fortsatt samme frisyre som da han fikk lappen.
- Pappa går med rumpetaske uten ironi. - Sprøtt.
Hei, gutter. Hva er den lyden?
Det høres ut som noen som torturerer Siri.
Sprøtt. De har PC-er allerede.
Dobbeltklikk.
- Gutter, se her. - OK.
- Du! - OK. Vi prøver komme på nettet.
- Ja, Google, ikke sant? - Ja.
FINNER IKKE SIDEN
- Hva? - Unnskyld? Det er min tur.
Vent. Det må finnes en navnedatabase.
- På universitetsserveren. - Har dere satt dere opp?
- Tre minutter. - Klikk på "Min Datamaskin"-ikonet.
Har dere satt dere opp?
OK. Ingen grunn til å være høylytt.
Vi klarer oss uten internett. Her har vi en Charlie Cane.
Her har vi en Charlie Conrady,
Charlie Cress, Charlie Casas. Kan være hvem som helst.
Vi har ni navn. En av dem må være Charlie C.
Ikke mye tid, men la oss gå ubemerket.
Hvorfor bygger vi alltid geniale greier vi ikke kan bære?
- Jeg har kjempevondt i armene. - Jeg også.
Oi, jeg la igjen kopiene av fremføringen på biblioteket.
Kanskje eklingen fra radioen hadde rett, og vi trenger et kamera,
- så folk tror vi er et filmcrew. - Hvorfor ikke be om rød løper?
- Veldig diskré. - Det er ikke en dårlig idé.
Det er det jeg sier. Jeg skaffer et.
Unnskyld.
Hei, Ben.
Hei, Mary Jane.
- Trenger du hjelp? - Ja! Kan du ta over?
Ja da.
Forsiktig.
Gå på seminarrommet. Jeg henter kopiene på biblioteket.
OK.
- Beklager. - Hva gjør du?
Tilbake om ti minutter.
Han vet vel at tiden renner ut?
- Hva gjør de her? - De ligger dessverre foran oss.
Fordi du distraherte meg fra å spille beerpong i går.
- Er det ille? - Ja.
Det er det.
Siden fremføringen vår er rett etter lunsj.
Og?
Jamie sier
at juryen da fordøyer lunsjen sin og vil være trøtte.
- Det suger. - Ja.
Ja.
- Kan jeg gjøre det godt igjen? - Kan du?
- Jeg kan spandere lunsj. - Så jeg også blir trøtt?
En kan ikke lese på tom mage, ikke sant?
Kl. 14.00?
- OK. - Ben? Kan du gå nå?
Vi må jobbe.
Hei, Jamie. Kjekt å se deg også.
- Nå. - Ja.
Beklager.
Greit.
Her er kopiene av fremføringen.
Og så er det noe annet jeg ville snakke med deg om...
Det er der på side to.
- Så, her... - Ja? Fortsett.
- Med... - Hva?
Her, se.
Kan jeg hjelpe deg?
- Jeg så deg ikke. - Det går bra. Ser ikke så bra jeg heller.
Jeg heter Dolly. Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Jeg trenger et kamera, men vet ikke hvilket.
Ser du etter noe spesifikt?
Ja, jeg skal se litt.
Bra valg. Dette er det første MiniDV-kameraet i verden.
- Perfekt. - Ja. Du trenger noe annet for lyd.
På dette kan du både filme og se det du filmet. To i ett.
Sykt. Det stemmer.
Hei, Olivia. Kommer du tilbake med kameraet? Tok du noen bra bilder?
Alt vel?
Bra.
Kjeftet du på grunn av et kamera du hadde lånt?
- Jeg trodde det var ditt. - Det var mitt da.
Nå...
- Navn? - Oliver.
- Oliver.
- Fagområde? - Filmstudier.
Filmstudier? Jeg har aldri sett deg der.
- Jeg lager dokumentar. - Ingen ser på dem.
Jeg elsker dokumentarer.
I fremtiden vil alle se dokumentarer. Spesielt virkelighetskrim.
- True crime. - True crime.
Høres rart ut, men ingenting overrasker meg med deg.
Jeg trenger bare student-ID-en,
og så står ingenting mellom deg og en Oscar.
Ja, Oliver. Hvor er ID-kortet ditt?
Altså...
Jeg kan vel komme tilbake med det senere?
Selvsagt.
Så hyggelig.
Jeg vet ikke om det lov, din rakker.
OK, tusen takk.
Ciao.
Ha det, Olivia.
Han kommer til å bli kjent.
Eller havne i fengsel.
Jeg tror det var litt bedre denne gang, men jeg sier prøv igjen.
Det er lunsj. Jeg tror vi burde finne...
Her. Jeg tok med lunsj, så vi kan øve.
OK. Jeg føler at argumentet for punkt fire burde være mer konsist.
Jeg må ha noe å drikke. Halsen er så tørr.
Spesielt når vi har fremføring om kvantebits og deres status...
Jeg må ha noe med kullsyre.
Vil du slutte nå? Men vi er i siget.
- Kom. - Hvorfor brukte du så lang tid?
Det var ikke så lett. Vi må finne Charlie C.
- Ja. Kom igjen. - Tror du det vil ta lang tid?
Det vil ikke ta lang tid. Bare 4,5 time igjen.
- Hvorfor spør du? Har du planer? - Jeg bare lurte.
- Kom an. Vi har dårlig tid. - To bilder per person.
Lykke til med å finne sangen. Klare?
Kom igjen.
Charlie Casas?
Er du Charlie Cress?
- Er du Charlie Clint? - Ja.
Sendt inn en sang til studentradioen?
Nei, jeg lager ikke musikk.
Nei.
OK, beklager.
- Charlie Chester? - Er du Charlie Clark?
Sendte du inn en sang til studentradioen?
Høres bra ut. Fortsett.
Bare én.
- Sikker? - Ja.
OK.
- Få meg høyere. - Jeg prøver.
- Nei. - Ikke?
- Dette er vår siste Charlie C. - Damer.
Unna vei.
Charlie Crawford?
Beklager. Skriver ikke autografer under trening.
- Autografer? Er du gal? - Tuller du?
Du, Charlie kommer til å bli stjerne en dag.
- Vi har bare et spørsmål. - Han gjør ikke intervjuer. Stikk.
Den fyren er helt ute.
Hei! Vi vet at sangen din ble spilt på studentradioen i går.
Charlie C.
En kassett?
Hva gjør du?
Beklager.
- Hvordan fant dere meg? - Navnet ditt sto på kassetten.
- Hva vil dere? - Vi vil ha kassetten.
Unnskyld, dere har feil mann.
Er det ikke din sang?
Jeg er idrettsmann. Som om jeg skulle lage musikk.
- Tøys. - Har det!
Sangen handler om deg. Du er fyren som var utro.
Jeg har et rykte å opprettholde.
Og
om dere er smarte, glemmer dere alt dette.
Charlie!
Ser dette ut som et talkshow?
Få ræva di i trening igjen!
Om dere sier til noen at sangen handler om meg,
får dere bank.
Flott.
Hva nå?
Vi må finne Charlies eks. Den som skrev sangen om ham.
Unnskyld. Jeg må på do.
Inn med ballen.
- Hei. - Hei.
- Beklager at jeg er sen. - Det går bra.
- Jeg skaffet lunsj til oss. - Bra.
- Kan jeg ta en? - Så klart.
Takk.
- Er dette... - Hvor fant du den?
Du mistet den tidligere. Men tekstene dine, de er...
Leste du dem?
Din feil. Du var sen.
Unnskyld.
Jeg må også beklage at jeg leste i den. Og, du...
Jeg liker tekstene.
- Gjør du? - Ja.
Ja, de er veldig bra. Kanskje litt for...
- Nei, glem det. - For komplekse?
Nei.
Litt krampaktige.
Det har jeg hørt før.
Unnskyld. Jeg...
Jeg burde ikke ha lest dem.
- Unnskyld. - Det går fint.
Hvorfor studerer du informatikk?
Og ikke musikk?
- Hvorfor? - Det virker som...
Som du opplever musikk annerledes enn alle andre.
Nei, det er bare en hobby.
Bare en hobby?
Kanskje litt mer.
- Og hva er din unnskyldning? - Min?
Ja, din unnskyldning.
I fire år har jeg og Jamie hatt en plan om å studere informatikk og
alt det vi skulle gjøre sammen etter studiene.
Og jeg vet ikke om det fortsatt er min plan.
Men jeg føler jeg skuffer henne
om jeg bestemmer meg for noe annet.
Og hva om planen har endret seg?
Hva er din unnskyldning?
Min unnskyldning?
Jeg prøvde det. Musikk, altså.
Det gikk ikke som jeg så for meg.
Presset ble for stort.
Hvilket press?
Presset jeg la på meg selv.
Å være perfekt i alt jeg gjør.
Og til slutt følte jeg...
Jeg følte ikke noe når jeg laget musikk.
Jeg skjønte at jeg gikk glipp av mye rundt meg.
Og jeg hadde ignorert folk.
Virker som du trodde du måtte ofre alt for musikken.
Så å si.
Men kanskje
det er motsatt.
Du trenger det du har gått glipp av for å kunne lage musikk.
Forstår du hva jeg mener?
Bare prøv å ikke gå glipp av noe en stund.
Hei.
Hei, Oli! Hva med ID-kortet ditt?
Stopp!
Ikke rør deg! Kom hit!
Stopp!
Jeg sa du skulle...
Ja vel...
OK.
Ut!
- Nei, dra til helvete. - Bare et øyeblikk.
- Hvorfor er du her? - Vær så snill!
- Åpne døren. - Hvorfor?
Er du her alene?
Bare glem alt jeg sa. Jeg ville bare provosere deg. Lover.
Du kan ikke åpne døren. Han dreper meg. Vær så snill.
Er det noen der inne?
Det går bra. Jeg er alene.
- OK, kompis. Jeg skal finne deg. - OK.
Takk.
Det går bra.
OK. Er disse dine?
Ja.
Kult.
De er fine.
Men det er plagiat.
Det er ditt bilde, drittsekk. Jeg later ikke som det er mitt.
Jeg vil ha det tilbake.
Det hører til mitt prosjekt nå.
Jeg tror bare du vil... ha et lite minne av meg.
Du er så innbilsk.
Dette betyr ikke at jeg liker deg.
- Du er ikke min type heller. - Ikke?
Har du en type?
En som har puls?
Jamie? Din tur.
Jamie.
- Vi må gå i gang. - Ja.
Vær så god.
Vil du bli lege?
Jeg vil ikke si at jeg "vil".
Pappe er også lege.
- Jaså? - Ja.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si at jeg heller vil lage musikk.
Faren din bestemte seg for å bli forelder, ikke sant?
- Ja. - Da er det hans jobb å lytte.
- Hva het du igjen? - Chris.
Først spiller du D-dur.
D-dur.
Så G.
- Bare litt lenger. - Jeg må gjøre ferdig bildene. Ha det.
Ciao.
Og dette er vårt auditorium.
De vil modernisere det helt. Kult, ikke sant?
Her.
Den er ikke perfekt ennå.
Det er bare en idé.
- Slutten er ikke som den burde være ennå. - Bare spill den.
All denne tiden Få det...
All denne tiden Få det til å gi mening
Jeg går høyere og høyere Fra jorden til rommet
Det er en eksistensiell søken Og det gjør vondt
Men du vet vi må få det til å funke
Vi må få det til å funke
- Som du hører, er den ikke helt... - Den er kjempebra.
Kan jeg prøve noe?
Du begynte med...
- Jeg begynte her. - Med F. OK.
- Det er bra. - Hørtes helt annerledes ut.
Kanskje litt mindre intellektuelt.
- Touché. - Kom an, prøv igjen.
All denne tiden Få det til å gi mening
Jeg går rundt og rundt
I sirkler igjen
Det er en eksistensiell søken Og det gjør vondt
Men du vet vi må få det...
Du prøver fortsatt å gjøre det perfekt. Legg vekk notatboken og...
Dette klarer du.
Bare se hvor musikken fører deg.
- OK. - Men vent litt.
- Dette hjelper meg iblant. - Hva skal det forestille?
Vi kan spille inn en...
...bare
for oss, OK?
Først tar du notatboken min, og nå vil du gjøre opptak?
Klar?
Klar.
OK.
Om jeg kunne skru tiden tilbake
Og gjenoppleve disse ville minnene
Tilbake til dem vi en gang var
Reis dit med meg
Om vi kunne stille klokken tilbake
Kan noen si meg hvor vi skal dra?
Åpne sceneteppet for en verden
En som vi har drømt om
Som vi har drømt om
Jeg skulle ønske vi fikk mer tid sammen.
Men det har vi.
En gang til?
Nei!
- Faen! - Alt i orden?
Jeg glemte fremføringen. Faen.
Jamie kommer til å drepe meg.
Unnskyld, jeg må dra.
- Lykke til. - Takk.
Om jeg kunne få oss tilbake Fra her til der vi begynte
Blikket du ga meg
Ved festens slutt
Blikket du ga med ved festens slutt...
- Jeg tror jeg vil bli her. - Hva?
- Er du gal? - Det er annerledes her for meg.
- Ja, dette er 90-tallet. - Nei, ikke derfor.
Jeg føler meg bare fri for første gang. Med musikken min. Og Mary Jane.
- OK, herlig. Han er forelsket. - Dette kan ikke skje.
Dette er ikke en selvrealiseringstur til Bali.
Det vet jeg.
- Hva skjedde med Mary Jane? - Ingenting.
Skjønner, så du vil bare sitte og se på MTV?
Nei.
Vi spilte musikk sammen, og så kysset vi.
Klinte dere? Jeg sa du ikke skulle kline med noen.
Ben, ærlig talt. Det er ikke greit. Så flaut.
- Ikke innenfor. - Vet du? Jeg er ikke sint engang.
- Bare skuffet. - Kom an, gutter.
Vent litt.
Der er basketspilleren i bakgrunnen. Charlie Crawford med...
- Det er Mary Jane, ikke sant? - Ja.
Er de sammen? De krangler.
- Absolutt. Jeg ser det. - Ja, ikke sant?
- De passer ikke sammen. - Vent litt.
Mary Jane skrev den sangen om Charlie Crawford.
- Hva? Var de sammen? - Særlig.
Aldri i livet!
Ja, nettopp.
Charlie C. var utro mot Mary Jane.
De har ikke styr på ballene sine.
Hun skrev sangen for å bearbeide bruddet.
Så sangen handler om Charlie Crawford.
Så sendte hun den inn til Innsendingstimen.
Og som vi så,
ble sangen godt mottatt,
og det ble for mye for henne,
så hun stjal den tilbake.
Den var stjålet. Sang om et brudd. Må ha angret.
Mary Jane må ha en kassett med sangen.
- Mulig. - Ja. Absolutt.
Det er kassetten. Hvorfor sa du det ikke? "Charlie C". Vi har den.
- La oss reise hjem. - Ja.
- Ja! - Ja, kult.
- Vi greier det. - Er det ikke fett?
- Perfekt, la oss... - Vent.
- Hva er det? - Det er ikke sangen.
- Ben, hvorfor er din stemme på kassetten? - Dette kan ikke skje.
Drømmer om
Ødela du vår eneste sjanse til å dra hjem?
- Ikke med vilje. - Du sa at du ville bli her.
- Var det planen din? - Trodde du vi ville syntes dette var OK?
Hvordan skulle jeg vite at den ble spilt over?
- Tull! - Nøyaktig den sangen vi trenger!
Du ville at vi skulle bli her. Og få en lykkelig slutt med retroflørten.
Takk.
Nå sitter vi fint i det på grunn av deg.
Takk for ingenting.
Gutter, vær så snill. Vent.
Vi kommer oss aldri hjem nå.
Vent litt.
Hva var det du sa?
"Intet du hører,
vil vise deg veien.
Bare det som blir igjen.
Stille og i fleng.
Det som høres sannhetsløst ut,
fører ingensteds.
Og ingenting vil lykkes.
Bare det du føler og viser,
kan åpne dørene ingen andre kjenner til."
Så du sier
at vi trenger en sang som
er ekte?
Nei. Dere må ha en panfløyte-solo.
Selvfølgelig sier jeg det.
Oppfattet.
Ja, skjønner.
Mary Jane skrev sangen om Charlie Crawford.
Mary Jane skrev sangen.
Hva?
Jamie! Hvordan gikk det? Fikk du stipend?
- Ja. - Kult!
Har du hørt siste nytt?
Jeg burde ikke ha latt deg i stikken.
Jeg vet du har store planer for oss, men dette er ikke noe jeg brenner for.
Sangen til Mary Jane var om Charlie C.
Mary Jane skrev den.
Mary Janes sang var om Charlie C. De var sammen.
Jeg vil studere musikk.
På ekte.
Det tok sin tid!
Jeg har ventet en evighet på at du skulle si hva du egentlig vil.
MARY JANE SKREV SANGEN TIL CHARLIE C!
Husker du favorittsangen vår?
Jeg vet hvem som skrev den. Og hvem den handler om.
Jeg liker sangen din.
Jeg hører deg fortsatt
I brisen ved midnatt
Stemmen din er vinden Den er lyden...
Å, faen, det er min sang.
Ingen skulle vite at jeg skrev den.
Spiller ingen rolle. Du er så flink.
Herregud.
Hei. En informatikkstudent med slik en stemmeprakt? Alle elsker den.
Nettopp. Vi må holde en konsert.
Med bare Mary Janes sanger.
Driver gjennom natten Gjennom mørket
Hvor vi pleide å henge
Gutter!
Hva vil han nå?
Der er dere. Jeg vet hvordan vi kommer oss hjem. Kom.
- Ingen vil bli med deg. - Stol på meg. Bare denne gangen.
Jeg skal forklare alt.
- Og om han har rett? - OK, kom igjen!
- Oli? Hvem er de? - Vi må dra.
- Johnny, ta dem! - Løp!
Nei, Daniel! Ikke gå inn!
Mary Jane.
- Hopp inn, gutter. - Vi må dra.
- Kom! - Ben, det holder. Kom inn.
Kom nå!
Ses senere, OK?
Du har rett.
Ses senere.
Uansett hva som skjer nå, skal dere vite at jeg er lei meg.
Jeg var en dust.
Trangen til å få alt perfekt gjør at jeg glemmer det som betyr noe.
- Unnskyld. - Det går bra.
- Alle er dust iblant. - Ikke alle.
- Takk, Ben. - Kom hit.
Å, dere...
Jeg er glad i dere.
Hva gjør vi nå?
Dette kan funke.
- Vaktmesteren sa... - Hvilken vaktmester?
Glem det. Vi trenger ikke en spesifikk sang.
Bare en som ble til på grunn av ekte følelser.
Det står om sekunder, men ta den tiden du trenger.
Vi trenger bare en sang som er ekte.
Sangen jeg spilte inn med Mary Jane, er mer enn ekte.
- Den bør funke. - Bør?
Ellers krasjer vi med heisen.
Flott. Jeg vil heller bli her enn å dø.
- Vil du leve uten mobilen din? - Dæven. Godt poeng.
- OK, kom igjen. - Vi prøver.
OK, spill av.
Hva?
Faen!
Herregud!
Reis dit med meg
Om vi kunne skru klokken tilbake
Kan noen si meg hvor vi skal dra?
Åpne sceneteppet for en verden
Som vi har drømt om
Herregud. Mobilen funker igjen.
- Hurra! - Vi er tilbake i nåtiden.
- Herregud. - Takk og lov.
Og vi er 5G igjen.
Litt tomt her, er det ikke?
Det stemmer, forestillingen er nå.
Da må vi opptre.
Hva mener du?
- Vi har ikke noen sang. - Du sa sangen var dritt.
Vi har en ny sang.
Bli med meg.
Bakre inngang!
Raska på, løp!
HEARTVILLE-FORESTILLINGEN MØT MORGENDAGENS STJERNER
Faen! Forestillingen er over.
La gå. Gå inn.
...og noen jubler muligens mer enn andre.
Før vi kårer vinneren, må vi få opp damen som tar beslutningen.
Damen med taktstokken...
Ms. Robinson kan entre scenen nå.
- Vi skal opptre nå. - Nei, forestillingen er over.
- Nei, men... - Ms. Robinson!
Skal vi?
- Det er flere. - Det burde ikke være flere.
Vi er 5G.
Dette er sangen "1995".
Om vi kunne skru tiden tilbake
Og gjenoppleve disse ville minnene
Tilbake til dem vi var den gang
Reis dit med meg
Om vi kunne stille klokken tilbake
Kan noen si meg hvor årene ble av?
Åpne sceneteppet for en verden
Som vi har drømt om
Om vi kunne skru tiden tilbake
Til da vi var sammen Dag og natt
Snakket og lo Drømte om hvordan det skulle bli
Om vi noen gang lyktes
Om vi kunne skru tiden tilbake
Alle disse årene På kun et øyeblikk
Og ta med noen venner for livet
Og gjøre opp for tiden vi har sløst bort
Var det så lenge siden?
Har vi vært borte for lenge?
Om jeg kunne tatt deg med tilbake
Fra her til der vi begynte
Vi kunne hygget oss hele natten I baksetet i bilen
Livet var helt instinktmessing
Frykten var usynlig
Hadde vi ikke alt?
I 1995
1995
Om jeg kunne ta deg med tilbake
Fra her til der vi begynte
Vi kunne hygget oss hele natten I baksetet i bilen
Livet var helt instinktmessig
Frykten var usynlig
Hadde vi ikke alt?
I 1995
Det var kult.
Ms. Robinson.
Unnskyld meg.
Vi skulle ikke opptre.
Men vi ga alt vi hadde.
Sangen...
...betyr mye for meg.
Det vet jeg, Ben.
Jeg skrev sangen med deg.
Jeg måtte bare dra tilbake.
Kanskje det var forutbestemt at vi møttes.
Kanskje vi trengte hverandre.
Kanskje dette er en ny sjanse.
Enkelte ting hører kun til da det fant sted.
Men du viste meg at kjærligheten fins.
Den består.
Selv om du må gi slipp.
Jeg skulle bare ønske at vi fikk mer tid sammen.
Et hjerte leges, Ben.
Ikke med en gang,
men det lapper seg selv sammen igjen.
Og fortsetter å slå...
Sterkere enn før.
Jeg har sett mange fantastiske talenter i dag.
Men talent er ikke nok i seg selv.
Det krever mot å gå sin egen vei.
Pappa.
Kom hit. Jeg er så stolt av deg.
Noen ganger er vi så besatt av målet
at vi glemmer hva som driver oss.
Er du ikke sint på meg?
Hvorfor det?
På grunn av intervjuet med Mehackerberg?
Søknaden?
Jeg tror du må roe deg først. Du er litt opprømt.
Livet skal inspirere kunsten.
Ikke omvendt.
De som ikke opplever noe, har ikke noe å dele.
Jeg så det motet
i noen i dag.
En som er villig til å åpne seg og by på seg selv.
Uten frykt.
Med ekte lidenskap.
Det er derfor jeg vil
gi Skyler den sjansen hun fortjener.
Vet dere hva som var fint i morges?
Det er ikke bare at fuglene synger.
Det var det at vi ikke måtte ha med donuts med rosa strøssel.
Ante du ville si det.
Vet du hva som ellers er flott? Å kunne hvile etter øving.
Ja. Vet du hvorfor? Fordi vi endelig fikk litt søvn.
Jeg er glad for at Ben ikke sparker inn døren som et SWAT-team lenger.
Du pleide å få hetta om vi ikke var her kl. 06.00.
- Ikke overdriv. - Overdriv?
Du minte meg på kl. 03.00 at jeg skulle lære teksten.
Med en hodeskalle-emoji.
- Jeg ville motivere deg. - "Manipulere", mener du.
Men helt ærlig
så er du mer avslappet nå. Det er nesten behagelig.
Jeg vet ikke hva du mener. Jeg har alltid vært det.
- Ja! Absolutt. - Se meg inn i øynene og gjenta det.
Jeg har alltid vært dedikert.
En følger sendte meg en lenke til en TikTok full av kule gamle B-sider.
- Slutt! - Oli, gi deg!
Markør to, tagning to.
Ikke rot med noen, ikke bli "fenner" med noen.
Unnskyld.
Reglene er som følger.
Sorry, klarer ikke...
Action.
Jeg ble så skremt.
Jonas, åpne døren.
Det er Ben. Prøv igjen.
Alltid sånn.
- På merket. - Er jeg ikke på merket?
Jeg begynner på nytt...
Da jeg hørte det... Faen!
- Glemte replikken. - Jeg svarte, da.
Unnskyld.
Hva sa du: "Hun kan drite og dra"? "Kysse meg bak"?
- Hun kan drite og dra. - Ungdommer.
Hallo, du.
Du slo meg akkurat hardt i ansiktet.
- Skjer? - Dette er ikke et talkshow.
- Sminke? - Hvor har du vært?
- På do. - Hvordan var det?
- Glatt. - Flott. Nå kan vi glatt gå videre.
Nudiststranden?
Ja, men...
Har jeg glemt noe?
Charlie er trøtt.
- Hva er det? - Tamagotchien min.
Og kutt.
Tekst: René Asgautsen
Kreativ leder Heidi Rabbevåg