Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
ÎN 1990, IRAKUL S-A CONFRUNTAT CU SANCȚIUNI STRICTE, SUSȚINUTE DE ONU,
AVÂND CA REZULTAT SĂRĂCIA EXTREMĂ, PENURIA DE HRANĂ
ȘI ACCESUL LIMITAT LA MEDICAMENTE.
CU TOATE ACESTEA, SADDAM HUSSEIN LE-A CERUT TUTUROR IRAKIENILOR
SĂ ÎI SĂRBĂTOREASCĂ ZIUA DE NAȘTERE.
26 APRILIE
CU DOUĂ ZILE ÎNAINTE DE ZIUA DE NAȘTERE A PREȘEDINTELUI
Apă proaspătă, cadou de la președinte. Câte una de persoană.
Înapoi în rând!
Pe rând!
Doamnă, doar o canistră!
Doar una!
- Lasă-mă s-o umplu pe cealaltă! - Doar una!
- Haide, Bibi! - Te rog, am nevoie de două.
Doar una! Primești doar una.
Bibi, e grea.
- Ai nevoie de ajutor? - Nu. E-n regulă.
- Cât costă roșiile? - Două sute cincizeci kilogramul.
- Poți să-mi dai cu 100? - Nu.
- De ce? - Nu pot.
Sunt stricate.
- Ăsta e prețul. - Sunt toate strivite.
Așa au venit.
- Haide! Cu 100? - Nu pot. În niciun caz.
- Bibi, ai nevoie de ajutor? - Nu, dragă.
Să mergem.
Haide, Bibi!
Dumnezeu i-a spus lui Ghilgameș:
„Privește în apă
și vei vedea chipul iubirii.”
Și Dumnezeu a promis
că cei cu inima curată vor vedea chipul persoanei iubite în apă.
- Bibi, care ape? - Aici, mlaștinile.
Bibi, unde se duc vecinii noștri?
Foc!
TORTUL PREȘEDINTELUI
- Bibi, mai ai nevoie de ceva? - Nu.
- Mă duc să învăț. - Domnul fie cu tine.
„Ahmed vrea să cumpere
șapte...
ouă.
Ahmed vrea să cumpere șapte ouă.
Fiecare ou costă...”
Lamia!
Bună, Saeed!
Ai rezolvat tema la mate?
Cea cu Ahmed și ouăle?
Ai clipit!
Crezi că președintele mănâncă singur toate prăjiturile?
Pereții au urechi.
Aș vrea să fiu eu președintele.
De ce?
Aș mânca toate prăjiturile din lume.
Și toată Cola.
Ce?
Aș bea toată Cola din lume.
Ți-e frică de ziua de mâine?
Dumnezeu e generos.
Detest când oamenii spun asta.
Înseamnă că nu se va termina bine.
Ai promis că mă ajuți ieri. Dar n-ai venit.
A trebuit să vâslesc singură.
Îmi pare rău.
Sâmbăta viitoare?
Nu pot. Tata mă duce în oraș. Să vindem bilete la parcul de distracții.
- E frumos parcul de distracții? - E uimitor!
Au un dragon mare, care zboară până la cer și înapoi.
Bibi.
Bibi, nu pot memora rugăciunea. O să întârzii.
Spune-o de zece ori și apoi furișează-te la baie!
Haide!
- Bibi, pot să sar peste rugăciune? - Nu.
Bună ziua, doamnă!
Intrați! Bine-ați venit!
Mama v-a trimis niște lapte.
- Bună, Mathana! - Bună, Lamia! Un măr pentru tine.
Mănâncă-l, nu-l da nimănui! Nu luăm prânzul azi.
Ce-i cu atâtea cadouri?
A zis că nu mai e nevoie să veniți la câmp.
De ce?
- Își face griji pentru dv. - De ce?
Nu mai lucrez destul de bine?
Asta e tot ce mi-a spus.
Mi-am pus sufletul în câmpul ăla, în ciuda a tot.
L-am plantat, l-am recoltat și am avut grijă de el,
iar ea așa mă răsplătește?
De ce?
Pleacă!
Tu, vino aici! De ce ai întârziat?
Îmi pare rău, domnule.
Dă-mi geanta. Fără scuze.
- Du-te și stai la coadă. - Mulțumesc, domnule.
Ne-au tăiat proviziile și ne-au bombardat orașele
ca să ne abandonăm mărețul lider, Saddam Hussein.
Ne pot tăia mâncarea și medicamentele,
chiar și aerul pe care-l respirăm, dar nu vom ceda.
Îi vom rosti numele până la ultima suflare.
Le vom răspunde ca președintele nostru, Saddam Hussein.
Cu sângele și sufletul nostru, îi vom bate pentru tine, Saddam!
Cu sângele și sufletul nostru, ne sacrificăm pentru tine, Saddam!
Uite Lamia, Alawi, am mâinile goale.
Goale, da?
Suflă.
Și tu. Repede.
Vi-l prezint pe Mickey!
De unde-l ai?
- Ridicați-vă! - Trăiască liderul nostru, Saddam Hussein!
Stați jos!
Ne vom sacrifica sufletele pentru tine.
Scoateți caietele, e timpul să tragem la sorți.
- Unde te duci? - Am nevoie la baie.
Du-te înapoi, deșteapto!
Proasto, trebuia să spui că ai diaree!
- Mi-ai văzut mărul? - Nu.
- A venit fiul ologului. - Nu vorbiți!
- Unde ai fost? - Tata a trebuit să ne repare canoea.
- Asta nu e o scuză! - Îmi pare rău, domnule.
Scrie-ți numele de cinci ori ca pedeapsă.
Haideți, scrieți-vă numele repede și dați-mi-le!
Haideți, copii, scrieți-vă numele!
Domnule, tata v-a reparat bicicleta și vă salută.
Bine. Salută-l și tu pe el.
- Ți-ai scris numele de cinci ori? - Da, asta e prima dată.
A doua, a treia,
a patra și a cincea.
Bravo!
Acum, vom trage la sorți...
numele.
Elevul care va face curat în școala noastră este...
- Ismail Muhammed Jazim. - Da, domnule.
Bravo!
Elevul care ne va aduce fructe proaspete este...
Saeed Muhammed Qasim.
Domnule, nu pot veni sâmbătă.
De ce nu?
Voi fi în oraș cu tata.
Și ce vei face? Vei juca fotbal?
Liniște!
Scuze, domnule.
Mai știi ce au pățit Rasool și familia lui?
I-ați raportat.
Da, e datoria mea.
- Care a fost pedeapsa lor? - I-au târât.
I-au târât ca pe câini!
Sunt doar un soldat
și trebuie să-i denunț pe cei care refuză să se supună.
Chiar dacă ar apărea un duh, ar muri cineva
sau ți-ai rupe piciorul.
Să nu dai vina pe mine dacă ajungi ca Rasool și familia lui!
- Ai înțeles? - Da, domnule!
- Vrei să te raportez? - Nu.
- Vrei să fii târât? - Nu, domnule!
Stai jos!
Mulțumesc, domnule.
Elevul care va aduce sucul este...
- Nasir Muhammed Ali! - Da, domnule. Mulțumesc, domnule.
În sfârșit, cel mai distins elev, responsabil
de tortul aniversar
este...
Lamia Ahmed Nayyef.
Da, domnule.
Felicitări, Lamia! Ar trebui să fii mândră.
Fă-ne un tort mare
și umple-l cu multă frișcă!
De mult vreau să mănânc tort.
Și nu sunt singurul. Nu mă dezamăgi.
- Da, domnule. - Bravo! Ia loc.
S-a terminat tragerea la sorți. Ne vedem la anul.
Deschideți cărțile
la pagina 68!
Lasă-mă să te ajut, tată!
Vrei să pățim și noi ce a pățit Rasool?
Hindi,
nu pot să mint.
Dacă e doar un cucurigu, voi minți. Dacă-s două, voi spune adevărul.
Bibi, ai nevoie de ajutor?
Bibi, dl Musa te salută.
Spune că sunt o elevă specială.
Toate fetele erau geloase pe mine.
Mi-au spus deja.
Mama lui Ali mi-a spus totul.
Bibi, ești supărată pe mine?
Vom merge în oraș mâine-dimineață.
De ce?
Bibi, am făcut tot ce mi-ai spus.
M-am rugat, dar n-a mers.
Am încercat să mă furișez la baie, dar nici asta n-a mers.
Bibi, nu mănânci?
Bibi,
dacă mergem în oraș,
putem merge și la parcul de distracții cu Hindi?
Dumnezeu e generos.
Scrie trei ouă,
ouă pentru fertilitate.
Un kilogram de făină pentru viață.
Mai lent, Bibi.
Un kilogram de făină pentru viață.
Un kilogram de făină...
- Cinci sute de grame de zahăr... - Ce?
Cinci sute de grame de zahăr pentru o viață dulce.
Cinci sute de grame...
Și praf de copt...
pentru o prăjitură pufoasă.
Și mai ce, Bibi?
Bibi, al cui e?
Al tatălui tău.
Haide, trezește-te și roagă-te!
Bună!
Pacea Domnului fie cu tine!
Bibi, Hindi știe când vine un avion.
Nu, dragă. Îi e foame, nu e ghicitor.
De unde știi? Poate ne îmbogățește.
Mă îndoiesc.
Ne-ar îmbogăți dacă ar face ouă de aur.
N-o asculta.
Bibi știe că ești cocoș, nu găină.
- Unde te duci? - În oraș.
Urcă!
Ador prăjitura.
E cea mai mare invenție din istoria omenirii.
- Taci, Hindi. - Ai grijă la saci.
Sunt pâinea mea.
Cu ce te ocupi?
Munca mea e ca un puzzle.
Fac oamenii să râdă, îi fac să plângă.
Frâng inimi și le repar la loc.
Unii îmi spun înger, alții, diavol.
Unii mă venerează, alții vor să mă împuște.
Depinde ce le aduc. Cine sunt?
Unchiule, ești Dumnezeu?
Nu spune asta! E poștaș.
Dar nu un poștaș obișnuit.
Jasim transportă doar corespondența importantă, a ministrului și mai sus!
Veniți de la o nuntă?
Nu, mergem la o nuntă. Asta e mașina de nuntă,
iar el e mirele.
Felicitări și mult noroc!
Ce noroc?
Majdi, spune-i cât de norocos ești.
Mama a vrut să mă căsătoresc.
Nu eram pregătit, dar a insistat și am cedat.
Înțeleg.
I-am spus să caute mireasă.
A bătut la uși,
de la un vecin la altul, până a găsit una.
Ea a aranjat totul.
Fără să vezi mireasa?
Trebuia s-o văd.
Trebuia s-o văd în zilele libere de săptămâna trecută.
M-am aranjat, n-am mai putut aștepta.
Am gătit pentru prietenii mei,
am sărbătorit și am dansat până dimineață.
Apoi m-am dus la ofițer să-i cer permisiunea.
Când am ieșit, americanii ne-au bombardat și mi-am pierdut vederea.
Îmi pare rău.
- Vezi ce norocos e? - Nu spune asta.
Bietul om e orb acum.
Măcar nu va trebui să-mi fac griji dacă e frumoasă.
Fii binecuvântat!
- Donații pentru președinte. - Desigur.
La mulți ani de ziua președintelui!
Ai grijă la mașini!
- Cinci dinari pentru amândouă. - Amândouă?
- Da, pentru amândouă. - Poftim!
- Bună dimineața, domnule! - Bună dimineața!
Poftim.
Aveți uniforme școlare?
Da.
Scuzați-mă!
Am asta și încă una.
- Nu. - Nu vă place?
- O iau pe asta. - Cinci mii de dinari.
N-o puteți da cu 3.000?
- Nu, nu cu 3.000. - Vă dau și două farfurii.
- Ce? - Două farfurii.
Nu vând farfurii. Vând haine.
Îți place?
Ține-o bine, să n-o scapi.
- Deci, domnule... - Da?
Nu vreți 3.000 și nu vreți farfurii.
- Am un radio. - Să văd.
Lasă-mă să te ajut!
Ți-am zis să o ții. De ce ai scăpat-o?
De ce ai scăpat-o?
Nu, las-o.
Bibi, hainele astea mă mănâncă.
Nu-ți face griji. Te vei obișnui.
Te vei obișnui.
Zahărul e 80 de dinari, un kilogram de orez e 25 de dinari,
uleiul de gătit e 125 de dinari.
Suntem săraci. Cum să ne permitem așa ceva?
Am trecut de la un ou fiecare la unul pentru o familie.
- Ce mai faci? - Slavă Domnului!
- Bun-venit! - Mulțumesc.
Bună! Ce mai faci?
Luați loc, vă rog.
- Mănânci ceva? - Nu, mulțumesc.
- Cum așa? - Am diabet. Nu pot mânca.
Dar tu? Cred că mori de foame.
- Ce vrei să mănânci, scumpo? - Nimic, mulțumesc.
Sigur?
Ce zici de o farfurie de kebab
cu roșii la grătar și lămâi?
Haide, mănâncă!
Bibi, cine e doamna asta?
O prietenă, dar n-o cunoști.
O prietenă de-a mea.
Câți ani ai?
Ajutoarea ta are nouă ani.
Dumnezeu s-o binecuvânteze! Muncești din greu la școală?
- E prima din clasă. - Grozav!
- Cum îl cheamă pe cocoș? - Hindi.
Am o pisică acasă, o cheamă Lulu.
Lulu și Hindi. Crezi că pot fi prieteni?
Cocoșii și pisicile nu se împrietenesc.
- Mai vrei să mănânci? - Nu.
Bibi, am vorbit cu soțul meu.
A zis că se descurcă și fără acte.
Așa că, dacă ești de acord, pot să sun.
Bine, atunci.
- Sun și mă întorc. - Bine.
Îți place de ea?
- Ce crezi? - Pare drăguță.
- Deci îți place de ea? - Da.
Te las două zile cu ea.
- De ce? - Doar două zile.
De ce?
Bibi, am venit aici pentru tort.
Lasă tortul. Te dau unor oameni buni.
Tu nu-i cunoști, dar eu îi cunosc.
Te vor îmbrăca, te vor hrăni și te vor crește.
Nu mai pot avea grijă de tine. Sunt prea obosită.
- Am greșit cu ceva? - Nu.
Te iubesc, te ajut și-ți spăl hainele...
Și eu te iubesc și-ți vreau binele.
Bibi, am venit aici pentru tort. Nu mă părăsi!
Am zis să uiți de tort.
- Și dl Musa? - Să se ducă naibii.
Un tort mic e de ajuns.
Cum să mi-l permit?
Bibi, rămân cu tine.
Scuză-mă, Bibi.
Hazim vrea să-ți vorbească.
Allah e generos.
Mulțumesc, draga mea.
Nu mi-e ușor să fac asta,
dar nu mai pot avea grijă de ea.
N-o obosi, nu-i vorbi de sus
și du-o pe calea cea bună!
Renunț la ea, deși nu-mi vine s-o fac.
Nu-ți face griji, Hindi. Sunt cu tine.
- Domnule, opriți la parcul de distracții? - Care?
- Cel cu dragonul. - Cinci sute de dinari.
- E vreo reducere? - Pleacă de aici!
Hai, dispari!
Vrei o poză? Vino aici.
Treci înapoi în rând.
- Unde e tatăl lui Saeed? - Cine?
- Are doar un picior. - Nu-l cunosc.
- Nu-l cunoști? - Nu.
Ți-am spus. Ce vrei?
Înapoi. Lasă-mă să lucrez.
- Ai văzut o fetiță? - Nu.
- Ținea un cocoș în brațe. - Nu, îmi pare rău.
Ați văzut o fetiță trecând?
Domnule, ați văzut o fetiță?
Nu.
- Ținea un cocoș în brațe. E un copil. - Scuze.
N-am văzut-o.
Fie-ți milă și Domnul te va binecuvânta.
Bine prins, fiule! Stai!
Poftim. Ei sunt, domnule ofițer. Mi-au furat banii.
- Saeed! - Câine, vino aici!
Să-i oprească cineva!
Stânga.
Puțin mai la dreapta.
Nu, prea mult. Înapoi.
Bine.
E mai bine.
- Bună ziua! - Bună ziua, doamnă!
Cu ce vă pot ajuta?
Nepoata mea a dispărut.
Doamne, ce dezastru!
Ați rătăcit-o ca pe un sac de orez?
M-am întors și dispăruse.
- Deci acum e magiciană. - Nu știu.
Hussein, adu-mi ceai!
Lasă ceaiul.
Vreau să-mi găsesc fata.
Doamnă, trebuie să așteptați două zile...
Nu pot aștepta două zile. Nu pot.
De ce țipați?
Pentru că-mi fac griji și nu mă ajuți.
Copiii dv sunt responsabilitatea noastră?
- Da. - Cum așa?
Pentru că sunt.
Doar nu vorbiți serios!
Fă-o!
Azi suntem ocupați cu ziua președintelui.
- Domnul să-l binecuvânteze! - Mergeți acasă! Se va întoarce.
- Nu plec fără ea. - Se va întoarce, credeți-mă.
Ți-am spus, nu plec nicăieri.
Până o găsești, rămân aici.
Cum să plec dacă ea încă lipsește?
Alo, da?
- De ce ești aici? - Să văd dragonul.
- Fără Bibi? - E în vizită la prieteni.
Serios?
Ți-a plăcut dragonul?
Era destul de mic.
Unde ai mai văzut un dragon?
Asta e lista cu ingrediente. Citește-o!
Nu scrii bine.
Unde mi-e fructul?
Acum suntem o echipă?
Știi cum i se spune în franceză?
I se spune „faire l'amour”.
Știi franceză?
Desigur.
Îmi place tot ce e franțuzesc.
Îmi plac poveștile lor de dragoste,
filmele lor și mai ales felul în care se sărută.
Nu mă mai satur.
Nimic nu se compară cu un sărut franțuzesc.
Cultura mea e arabă.
Cultura arabă e frumoasă.
Mai ales carnea lor. E de cea mai bună calitate, mereu proaspătă.
Pot să-mi iau cumpărăturile?
Îți dau tot ce vrei.
Dar mai întâi, ia loc. De ce stai în picioare?
Îți voi da tot ce-ți dorești.
Stai jos puțin, ca să putem vorbi.
Știi, draga mea,
pot să-ți dau tot felul de lucruri în camera din spate.
Banane din Somalia,
mere din Liban...
Am chiar și pâine franțuzească. N-ai mai gustat așa ceva.
Și pepeni atât de mari, buni și dulci.
Delicioși.
Nu vezi în ce hal sunt?
Exact, ca să nu fie niciun risc.
E perfect.
Bună ziua, domnule!
Am închis, dragă.
Dar am nevoie de zahăr.
Nu avem zahăr, dragă. Nu este zahăr.
Doamna asta are tot zahărul din lume.
Și lapte.
- Izzat. - Ea are de toate.
Nu fi nepoliticos.
Cât vrei?
Cinci sute de grame.
E mult.
Te crezi fiica președintelui?
Nu e fiica președintelui.
Ne-au ales la tragerea la sorți.
- Ea aduce tortul, iar eu, fructele. - Și?
Dacă nu reușim, viețile noastre vor fi distruse.
Ai auzit? Viețile lor vor fi distruse.
Domnule, vă rog...
Puțină compasiune!
Aveți treabă de făcut?
- Pot să fac curat în baie. - Nu, mersi.
Am închis!
Dumnezeu ne va ajuta. Pleacă!
- Pot să fac curat... - Hai, ieși!
- Fac orice! - Du-te!
Am închis, suntem faliți și nu avem zahăr. Cară-te!
De unde să iau zahăr?
De parcă aș avea în plus.
De ce nu le-ai dat?
Uite, asta e porția ta de linte!
Dă-mi ce mi-ai promis.
Și dă-le lor zahăr.
Și ai o jumătate de oră.
Cel puțin rotunjește-o la o oră, ca să mă bucur.
Izzat! Nu întinde coarda.
Vino aici, fiule.
Vino aici.
Vreau să stai în fața ușii.
Nu lăsa pe nimeni să intre.
Dacă lași pe cineva să intre, nu primești zahăr.
Ai văzut o fetiță?
Nu e aici. Du-te acasă!
- Te implor, găsește-mi copilul. - Suntem ocupați.
- Să stai la birou? - Du-te acasă. Asta e treaba noastră.
Du-te și caută-mi fata. Tu ești legea, nu?
- Ai grijă. Sunt polițist. - Tu să ai grijă.
- Ai văzut o fetiță? - Ce fetiță?
Nu poți intra.
- Accesul interzis. Ieși! - N-o să te las în pace.
- Îmi vreau fata. - Vino aici.
De ce țipi așa?
Îmi vreau fetița.
- Nu țipa. Stai jos. - Găsește-o.
- Ce vrei? - Fata mea. Nu înțelegi?
- Ți-am spus să te duci acasă. - Și cu ce ne va ajuta asta?
Crezi că n-avem nimic mai bun de făcut?
- Lasă-mă să-l văd pe căpitan! - Nu poți. Nu e aici.
- Știu că e aici. - Vino-ți în fire!
Dă-te la o parte! Nu pot să te lovesc.
Fii drăguță și stai jos. Nu-l poți vedea.
- Îmi vreau fata. - Jur!
Dle ofițer Ali, am o scrisoare de la biroul ministrului.
Ia-o de lângă mine.
Adu-i un scaun.
- Ieși afară. - Nu plec nicăieri!
Crezi că lucrăm pentru tine?
Stai jos. De ce ești aici?
Mi-a dispărut fata!
- Ce s-a întâmplat? - O caut.
Bine, vorbesc eu cu el.
I-am spus de o mie de ori.
- Lasă-mă pe mine. - Nu vrea să ajute.
Care e problema?
Se tot duce la birouri. Avem treabă.
Acum țăranii cred că ne pot da ordine?
- Învaț-o bunele maniere. - Înțeleg.
Puțin respect!
O s-o strici. Las-o!
Dacă luăm una, ne putem întoarce bogați.
Putem purta cele mai bune haine.
Vrei să furăm?
N-am zis să furăm. Vorbeam și eu.
E păcat să vorbești acum?
N-o să devenim hoți.
Hei, copii!
Ce s-a întâmplat, domnule?
La naiba, nu pot să cred!
Ce s-a întâmplat?
- Grăbiți-vă, vă rog! - Ce naiba?
- Ce se întâmplă? - Am dat-o în bară.
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să meargă la spital.
Și zahărul nostru?
Zahărul nostru, domnule?
Du-te naibii cu zahărul tău!
Cui îi pasă de zahăr? Nu vezi în ce situație suntem?
De ce am făcut asta? Ce-a fost în capul meu?
Băga-mi-aș!
Ajut-o să se așeze.
Nu, trebuie să plece.
Duceți-o la recepție.
Dacă întreabă cineva de mine,
nu m-ați văzut niciodată, e clar?
Dintr-o dată nu poți merge?
E în regulă, doamnă, venim cu dv.
Mulțumesc, dragă. Cum te cheamă?
Saeed.
E un nume frumos.
Dacă voi avea un băiat,
o să-l numesc Saeed.
- Cum te cheamă? - Lamia.
Lamia?
Doamne, sper să fie băiat.
- Sunteți rude? - Suntem vecini.
- Cine a adus-o aici? - Nimeni.
- Ce? - Am venit cu taxiul.
Mulțumim pentru ajutor.
Americanii te-au bombardat?
Da.
Saeed.
Lamia.
Ce făceai?
Mă uitam pe aici.
Ce ai în mână?
E doar o plasă.
De unde o ai?
Mi-a dat-o cineva.
- Are ochii mari sau mici? - Mari.
- Mari? - Da.
- Nasul? - Lung.
- Și gura? - Mică.
- Ce? - Mică.
Părul?
Negru și lung.
- Negru? - Șaten.
E șatenă.
Ești bine?
- Șaten sau negru? - E șatenă.
Mulțumesc.
- Seamănă cu ea? - Da.
Unde să duc asta?
Revino mâine, voi face un raport.
Va trebui să vină și ea.
Doamnă!
Vreți haine sau un ceas?
- Nu, mulțumesc. - Sigur?
- Da, sigur. - E de calitate.
- Vreți un ceas sau haine? - Nu, mulțumesc.
- Sigur? Sunt frumoase. - Nu, mersi.
Vino și ia-ți sacii.
Nu-i pot căra. Sunt invalid.
Sunt șofer, nu hamal.
Îți dau 3.000 să-i ridici.
E salariul de profesor în ziua de azi.
Bună ziua, domnule!
Nu e problema mea.
- Pot adăuga un bacșiș. - Mă vezi implorând?
Îți dau...
Bună ziua! O clipă...
N-am făcut niciun dinar toată dimineața!
- Nu țipa! - Întreci măsura!
Nu plătesc.
- Faci mișto de mine? - Ți se pare că glumesc?
- E o glumă? - Pleacă!
- Semnează chitanța. - Ce chitanță?
N-am primit nimic. Nu semnez nimic!
- Îți arunc lucrurile în stradă. - Fă ce vrei!
Ce-i cu ziua de azi și cu durerea de cap?
Cinci ouă.
Un kilogram de făină.
- Cinci sute de grame de zahăr. - Vezi zahăr pe undeva?
Vând doar ouă.
Vreau ouă.
- Cinci ouă fac 2.500 de dinari. - Nu am atât.
De ce e problema mea?
Am un ceas.
Am deja un ceas.
N-am bani.
Vinde-ți ceasul sau lasă găina să facă ouă.
- E cocoș, nu găină. - E același lucru.
Du-te și vinde-l!
- Vrei haine? - Pentru ce?
Ți-am zis că vând fasole, ouă, ceai...
Fă rost de bani și întoarce-te!
Sunt deja prea sărac ca să-mi mai livrez sacii.
De unde să fac rost de bani?
Vinde ceva și întoarce-te!
Du-te! Ce dimineață...
N-am vândut niciun pachet de țigări de azi-dimineață.
Cineva vrea să-mi vândă un ceas, altcineva țipă la mine...
Saeed!
Sunt aici.
Vino să mă ajuți, nu sta acolo.
Apucă de aici. Eu, de jos.
Du-te sus.
Haide!
Hai, mișcă!
Ține-l bine.
- O să cadă. - Îl țin.
Unchiule!
Unchiule, ți-am adus sacul.
Dacă-ți aducem restul, ne dai cinci ouă?
- Bine, dacă le aduceți pe toate. - Dorința ta e poruncă pentru mine.
Copii vicleni.
Mă scuzați, mă puteți ajuta cu o doamnă din mașină?
Doctore, am nevoie să vină cineva...
Nu vedeți că am pacienți?
- E în mașină. - Du-te la recepție!
Doamnă, am nevoie de ajutor...
Stați puțin, domnule.
Vă implor. Am nevoie de o singură persoană să vină să mă ajute.
Vă rog, domnule, e în mașină.
- Ăsta e și mai greu. - Nu te plânge, mergi.
Ai grijă, o să-l scapi.
Nu-ți face griji, mă descurc.
Ai clipit!
S-o facem din nou.
Iar ai clipit!
Bine, încă o dată.
- Stai. Unde te duci? - Să întreb de tata.
- Ești nebun? Te vor aresta. - De ce?
Pentru că vor ști că ești fiul unui cerșetor.
Hai să ridicăm sacul!
- Iei medicamente? - Da.
De care?
Pastile pentru diabet.
Nu-i nimic.
Respiră adânc.
- Bine. - Mulțumesc.
Încă o dată.
Bine.
Acum tușește.
Bine. Acum întinde-te.
- Bătrânețea are un preț. - Dumnezeu te veghează.
- Soră? - Da, doctore?
- Avem fluorochinolonă? - De la sancțiuni, nu.
- Starea ei e îngrijorătoare. - Ce putem face?
Din cauza sancțiunilor, nu avem tratamentul.
- Voi face tot ce pot. - Mulțumesc.
Dacă aveți nevoie de ceva, vorbiți cu asistenta.
- Mulțumesc, dnă doctor. - Succes!
- Ești bine? - Unde e Lamia?
Nu-ți face griji. O s-o găsesc azi.
Nu-ți face griji.
Sunt în tura de dimineață, avem noi grijă de ea.
- Mulțumesc. - Foarte bine.
Sunteți amabili. Poftim, pentru prânz.
Vă rog să aveți grijă de ea.
Ăștia acoperă doar tura de zi.
Desigur.
Voi vorbi cu managerul de noapte.
- Mulțumesc. - E pe mâini bune.
Nu-ți face griji, Hindi. Nu sunt copiii tăi.
Nu-l tachina.
Calmează-te. E în regulă.
N-o să mai fie amuzant dacă se sparg.
- De unde mai luăm ouă? - Haide!
A fost destul de greu!
A fost doar o glumă.
- Se putea panica. - Ajunge!
Nu te oprești niciodată, nu?
Parcă nu credeai în căsătoriile aranjate.
Și ce dacă lucrează?
Nu sunt clovn. Sunt cântăreață.
Vrei un ceas?
Un ceas de calitate.
Vrei un ceas?
- De unde l-ai furat? - Nu sunt hoț, domnule.
Toți cei care vin aici spun asta.
Ceasul e vechi și stricat.
N-are nicio valoare. Încearcă la piață.
Domnule, e original.
Și e făcut din argint.
Încearcă-l dacă vrei!
Ascultă, merge! Ascultă!
Face tic-tac.
Chiar și așa, am deja niște ceasuri
făcute din diamante, aur și argint,
dar nu le cumpără nimeni.
Când îl vor vedea pe ăsta, îl vor cumpăra.
Pentru că nu ai unul...
așa de mic ca ăsta.
Tot spui că e din argint, dar nu e.
- Și nu merge. - Ceasul ăsta e diferit.
Alea sunt toate din plastic. Ăsta e din fier.
Bine, cât vrei?
- Cât? - Cere 40.000.
- Vreau 40.000. - Ești nebun?
- Vrei 40.000, ce? - Bine, 30.
De unde sunt prețurile astea?
Atunci 25?
Nu, mulțumesc. Poftim, du-te.
- Ce zici de 20? - Nu, îmi pare rău. Du-te!
Cât vrei să dai?
Îți dau 10.000. Încearcă în altă parte dacă vrei.
Ăsta e semnul tău de la Dumnezeu.
Ce mai vrei?
Poftim.
- Mulțumesc. Să-i număr? - Te rog.
Unu, doi, trei.
Treizeci și trei, 34, 35, 36,
treizeci și șapte, 38, 39...
- Patruzeci! Ai numărat de o mie de ori. - Și? Verificam doar.
Până și eu îmi amintesc.
- Putem cumpăra ceva? - Da, multe.
Grozav.
Apă.
Lamia.
Unde ești, Lamia?
- Aici. - Mersi.
Nu pune mâna.
- Cât costă prăjitura? - Prea mult pentru tine.
- Dar am bani. - Să văd.
- Domnule Youssef? - Da.
Puteți veni aici?
- Verificați dacă sunt falsificate. - Sigur.
- Sunt falsificate? - Nu.
- Nu sunt falsificate. - Așa e.
- Sunt banii noștri. - Bancnotele sunt falsificate.
- Nu, sunt banii noștri. - Sunt falsificate!
- Nu e adevărat. - Ieșiți!
Nu mă atinge! Lasă-mă!
Dă-mi drumul!
- Nu mă atinge! - La revedere!
Afară!
Cine te crezi?
Era un escroc de primă mână!
Trebuie să plec acasă.
Mă duc să-mi caut tatăl. Lasă-i să mă aresteze.
Dacă vrei să mergi acasă, du-te! Dar eu nu plec.
De ce?
Nu pot. Trebuie să fac tortul.
Mă întorc.
Tu, vino aici!
Oprește-te!
Îți sparg capul!
Saeed!
Credeam că nu suntem hoți. Ai face bine să te căiești.
Nu am furat-o, am împrumutat-o. Și plasa ta?
Mi-a dat-o un om drăguț.
Cadourile nu mai sunt permise?
Lasă-l. N-avem nevoie de balon.
Poate tu nu, dar eu am nevoie de el.
Ce faci?
Asta e o moschee. Joacă-te în altă parte!
Fii cu ochii pe el, Saeed!
Lamia.
Ce vrei?
M-am uitat în altă parte și Hindi a dispărut.
- Ce? - Poate l-a luat cineva?
Un bărbat se tot holba la el.
Ce facem acum?
Te las un minut și îl pierzi?
Ce facem?
- Domnule! - Da.
- Ați văzut un cocoș? - S-a dus sus.
- Unde? - Pe acolo.
Dacă nu-l găsim, ai încurcat-o.
Haide!
Ți-am zis să-l păzești!
N-am știut.
E vina mea,
trebuia să cred ce se spune despre tine!
Ceilalți aveau dreptate.
Ești blestemat. Până și tatăl tău a fost arestat.
Unde te duci?
Să-l caut pe tata. Dispari!
Tatăl tău e olog?
Măcar al meu trăiește!
Da, nu te opri!
Acum ți-ai luat fructul furat,
nu mai trebuie să-ți faci griji.
Vezi asta?
Era pentru tine.
Domnule, acela e un cocoș?
Proaspăt ucis. De ce?
Cineva mi-a furat cocoșul la moschee.
Oamenii îmi aduc mulți cocoși în fiecare zi.
De unde știu că e al tău?
Are creastă roșie, cioc alb cu un semn negru pe el
și pene aurii aici.
Era într-un săculeț?
Da, domnule.
- Ăsta? - Da, e săculețul lui Hindi.
Dar nu-l văd. L-ai omorât?
Încă nu, se distrează cu găinile.
Ești singură?
De ce?
Ca să cumpăr ingrediente pentru tort. Am fost aleasă la extragerea școlii.
Trebuie să fac tortul.
- Ai cumpărat ingredientele? - Lipsesc jumătate.
- Ce-ți lipsește? - Zahăr și praf de copt.
Atât? Zahăr și praf de copt? Să văd.
Nu e praf de copt,
dar uite zahărul.
E ziua ta norocoasă.
- E pentru mine? - Da.
- Serios? - Jur.
Dar tot îl vreau pe Hindi.
Nu-ți face griji. Așteaptă.
- Fiule? - Da, tată?
- Adu-mi cocoșul. - Bine.
- Mulțumesc, fiule. - E în regulă.
Și iată cocoșul.
Acum așteaptă-mă și vom lua niște praf de copt de acasă.
- Cum îl cheamă pe tatăl tău? - Muhammed Qasim.
- Ce? - Muhammed Qasim.
Nu e nimeni cu numele ăsta. Încearcă la închisoare.
Puteți verifica din nou?
Ali, îmi faci o favoare?
A văzut-o cineva pe fată sau a adus-o aici?
- Nu, nimic. - Verifică.
- Pot să dau un telefon? - Dă-i drumul.
Ce e cu țăranii din ziua de azi? Hai, dispari! Du-te naibii!
Țărani!
- În ce clasă ești? - În clasa a treia.
Și ce vrei să fii?
Nu știu.
- Casa ta e departe? - Nu, aproape am ajuns.
- Domnule, mai e mult? - Nu. Suntem aproape.
Dar am ceva de făcut mai întâi.
- Durează mult? - Nu-ți face griji.
- Cunoști clădirea asta? - Nu.
- Serios? - Nu.
Cu sângele și sufletul nostru, ne sacrificăm pentru tine, Saddam.
Îți plac filmele?
Da.
Am auzit de asta,
dar n-am fost niciodată.
E minunat. Cinematografia e magică.
E minunat.
Vom vedea un film frumos împreună.
O să-ți placă.
Și apoi...
Bibi trebuie să fie îngrijorată.
Nu, nu va fi îngrijorată. Noi doi suntem prieteni.
O să vezi ce bine e.
- Bună! A început spectacolul? - Da.
Acum vom intra în încăpere
și vom găsi praful magic de copt.
Nu fi timidă.
Hai să vedem un film minunat!
Haide!
Nu fi timidă! Haide!
Bravo!
Așa.
Vei vedea, praful de copt merită.
Două bilete.
Unde te duci? Stai!
Hoața!
Domnule, am arestat-o pe fată.
Bine. Cinci minute.
Și cocoșul meu?
Cum te cheamă?
Lamia.
- Lamia și mai cum? - Ahmed Nayyef.
- Vreo veste despre caz? - Taci!
Nu, fata nu e aici.
Asta e tot ce avem.
Sună-ți colegii de la Rasheed, poate au văzut-o.
Dacă poți.
Cum vrei, dar e o pierdere de timp.
Probabil cerșește pe undeva.
Dacă nu te superi.
Prânzul de azi. Nenorocitul s-a răhățit pe mine.
De unde ai cocoșul?
Sunteți rude?
Nu, dar nu era o fată cu el?
- E în celulă. - Serios?
Du-mă acolo!
Bunica ei e îngrijorată.
Iau eu cocoșul.
Haide, fată cu cocoșul!
- Mulțumesc. - Nu e nevoie.
Tu meriți mai mult. Mulțumesc mult.
Haide!
Să mergem!
Bine, să mergem.
- Unde e Bibi? - Mergem s-o vedem acum.
- Ce ți-a spus? - A întrebat unde ești.
I-am spus că te duc la ea.
Hai s-o găsim!
Doamna de aici unde s-a dus?
E bastonul lui Bibi.
Nu-l mai poate folosi.
Ți-a zis Bibi de ce era supărată pe mine?
Lamia, draga mea.
Vino!
Mai întâi, punem făina.
Făină pentru viață.
Apoi zahărul,
pentru că zahărul îndulcește viața.
Poftim, mamă!
Am putut lua doar trei ouă.
Apoi ouăle...
- Pentru fertilitate. - Foarte bine.
Ouă pentru fertilitate.
Vrei să amesteci?
Poftim!
Vrei să stai cu noi la noapte?
Să amestec și eu?
Hai, joacă-te cu noi!
Cu sângele și sufletele noastre, ne sacrificăm pentru tine, Saddam.
- Excelent! Stați jos! - Ne sacrificăm sufletele.
Tot Irakul strigă: „Saddam ne face mândri!”
Bravo, draga mea! Stai jos.
Să vedem fructele aduse de Saeed.
Arată de parcă le-a călcat un camion.
Dar e mai bine decât nimic.
Să vedem tortul
făcut de Lamia.
Să vedem dacă are gust bun.
și dacă l-a umplut cu frișcă, așa cum i-am spus.
E bun. Aplaudați-o!
Lamia.
Să jucăm jocul cu holbatul!
Subtitrarea: Ovidiu-Gheorghe Ruța