Noin tunti sitten lavan ovesta tuli sisään suuri joukko ihmisiä.
Hän on Jayne Mansfield.
Tässä hän on, ihana Jayne Mansfield.
Olen kuin Hanhiemo. Minulla on niin monta lasta.
Mitkä ovat heidän nimensä?
Tässä on Miklós.
Hei, Miklós.
- Ja... - Maria.
Anteeksi? Kuka olet?
Mikä pikku herran nimi on?
- Mikä nimesi on? - Zolie.
- Mikä? - Zolie!
Hankipa poika oma ohjelmasi.
Mikä nimesi on, kultaseni?
Maria.
Lapsia hankkivan ensimmäinen velvoite ovat lapset.
Olipa hän sitten elokuvatähti tai tiskaaja.
Jos uralleni käy jotain,
jos joudun kolariin, kasvoni arpeutuvat tai menetän jalkani...
Lapsistani huolehditaan aina, jos jokin kamala onnettomuus tapahtuu.
IKÄVÄ SINUA ÄITI
Äitini kuoli, kun olin kolme.
Minulla ei oikeastaan ole muistoja hänestä.
Kerran söin muroja.
Muistan, että hän koski hiuksiani,
mutta en tiedä, onko se oikea muisto, vai keksinkö sen,
koska toivoin, että niin olisi tapahtunut.
Hänen kuoltuaan muistoihini on jäänyt se,
kun löysin vauvakirjani.
Kaikilla sisaruksilla oli sellainen.
MICKEY JR:N VAUVAKIRJA
Omani oli lähes tyhjä.
Muistojen puuttumisen lisäksi -
siitä tuli vieläkin suurempi menetyksen tunne.
Se oli kuin pieni reikä sydämessäni.
Kasvaessani vanhemmaksi isäni sanoi:
"Älä lue kirjoja äidistäsi. Älä lue niitä. Sinun ei tarvitse."
Hän sanoi, että ne ovat täyttä valhetta ja kohupotaskaa.
Hän ei halunnut, että käsittelen niitä asioita.
Tein kuten hän käski. En lukenut niitä.
Jossain vaiheessa aloin hävetä -
äidin imagoa seksisymbolina.
Sekä sen mukana tulleita valintoja.
Työnsin ajatuksen äidistäni yhä kauemmas elämästäni.
Urani kehittyessä -
aloin saada fanipostia ihmisiltä, jotka tiesivät,
että olen Jayne Mansfieldin tytär.
He tunsivat äidin, olivat puhuneet hänelle tai heillä oli kuva hänestä.
Siinä oli paljon käsiteltävää.
"Neiti Hargitay, minulla on ohjelma -
"Herrasmiehet pitävät blondeista, jota äitisi tähditti."
"Mariska, olin äitisi ja isäsi hyvä ystävä."
"Hei Mariska, Jayne asui naapurissani -
"ja harjoitteli viulunsoittoa joka iltapäivä."
"Neiti Hargitay, tässä on muistoesineitä äidistäsi.
"Siinä on syntymäilmoituksesi ja muita juttuja."
Jayne ja Mickey Hargitayn tytär Mariska Magdolno on syntynyt
Säilytin kaikki saamani tavarat.
Se oli tavallaan kaiken alku.
Aloin ajatella äitiäni yhä enemmän.
Pandemian aikana pidin hänelle jopa syntymäpäiväjuhlat.
Paljon onnea Jayne
Monet eivät pidä synttäreitä kuolleille äideilleen.
Siinä oli kuitenkin jotain taianomaista.
Niihin aikoihin aloin tuntea halua -
tutustua häneen oikeasti.
Ei seksisymboli Jayne Mansfieldina,
vaan pelkkänä Jaynena.
Jayne-äitinä.
Isä, joka oli tukipilarini,
kuoli vuonna 2006.
On paljon kysymyksiä, joita en häneltä kysynyt.
En myöskään puhunut sisaruksilleni paljon -
heidän kokemuksistaan.
Nyt haluan kuitenkin ymmärtää äitiä.
Se on osa elämääni ja minua,
joka tuntui aina salaperäiseltä.
ZOLTAN HARGITAY VELJENI
Pidän päällä olevasta puusta. Se on kiva.
Valmista?
Menen tänne, varovasti.
JAYNE MARIE MANSFIELD SISKONI
Pussataan kuin Danmama, muistatko?
Niin isoäiti suukotti.
Valmis?
MICKEY HARGITAY JR. VELJENI
Onko kaikki kondiksessa?
No siis...
- Niin hyvin kuin voi olla. - Niin.
En tiedä, miten ihmeessä suostuttelit minut tähän.
Yritän tehdä sinusta staran vaaleansinisissä.
Ei onnistu.
No...
- Tässä sitä ollaan. - Valmis?
Kyllä. Olemme täällä.
Olen odottanut tätä päivää kauan.
Haluan ensiksi kiittää sinua, kun teet tämän.
Nyt minua jännittää, koska tiedän, ettet tykkää...
puhua tällaisista asioista,
joten katsotaan miten menee ja miltä tuntuu. Älä puhu, jos et halua.
Kiitos, että pyysit minua, Marish.
Se on kunnia.
- Teen kaiken, mitä pyydät. - Kiitos.
Haluan ensin puhua hieman lapsuudestamme.
Sinulla on paljon muistoja, joista olen kateellinen.
Minulla ei ole muistoja.
No, sinä...
Voitko laittaa poikki?
Ennemmin kuin että minulla olisi muistoja,
minusta tuntuu, että muistan perusolemuksen.
Ikään kuin vivahteen siitä henkilöstä.
Muistan hänen läsnäolonsa -
ja joitain tunteita siltä ajalta.
Minun pitää kaivaa syvältä, jotta löydän ne.
Yleinen tunne -
oli kuitenkin hyvä varhaisina aikoina.
Asuimme silloin Texasissa.
Vain minä ja hän.
JAYNE MARIE 3-VUOTIAS
Voin kuvitella hänet.
ÄITI 19-VUOTIAS
Hän oli niin nuori.
Isäni -
nimi oli Paul Mansfield.
He olivat silloin naimisissa.
Muistan lapsuudestani, että hän katsoi -
elokuvatähtiä ja kävi jatkuvasti elokuvissa.
Teimme sitä yhdessä.
Hänellä oli idoleita.
Hän halusi sellaiseksi tähdeksi.
Paul oli kirkossa käyvä texasilainen.
Hän ei pitänyt siitä lainkaan.
Äiti taas oli sitoutunut asiaan.
Hän kävi draamatunneilla.
Hän tahtoi olla vakava näyttelijä.
Hän tavoitteli sitä päättäväisesti.
Hän siis päätti lähteä tekemään sen Kaliforniaan.
Paul Mansfield tuli mukaamme.
Hän kuitenkin tajusi,
ettei äiti aikonut lähteä pois. Paul siis lähti, ja äiti ja minä jäimme.
Alussa äiti otti kaiken vastaan.
Hän teki mallintöitä.
Hän opetti tanssia.
Hän myi karkkia Wilton Theaterissa.
Mitä vain saadakseen huomiota.
Hän otti minut mukaan kaikkialle.
Minulla on paljon muistoja niiltä ajoilta.
Sain omia hänet.
Sitten agentti huomasi hänet ja hankki hänelle koe-esiintymisiä.
Kun menit ensi kertaa Hollywoodiin, pyrit Jeanne d'Arcin rooliin.
En tavoitellut sitä roolia.
Esitin Jeanne d'Arcin yksinpuhelun Milton Lewisille,
Paramount Studiosin roolituspäällikölle, saadakseni koe-esiintymisen.
Hänen mielestään minä haaskasin ilmeisiä kykyjäni.
Hän vaalennutti hiukseni,
tiukennutti mekkojani, ja tässä on tulos.
Asuimme silloin kämpässä Los Angelesissa. Rahat riittivät juuri ja juuri.
Yhtäkkiä hän alkoi saada rooleja.
Olet harmillinen, Al.
Nyt saat maistaa omaa lääkettäsi.
Kuka soitti puhelun?
Ray Borden.
Oletko varma?
Kyllä, hän kertoi nimensä. Hän oli hyvin röyhkeäkin.
Puhuimme niitä näitä.
Hän kertoi olevansa hulluna John Facendaan.
John Facendaan?
Hän on uutisankkuri, joka ilta tv:ssä.
Kello 23 vartin ajan.
Milloin tajusit, mitä oli tapahtumassa?
Aloin huomata sen 5- tai 6-vuotiaana.
Hän oli 22-vuotias ja esiintyi Broadwaylla.
HOUKUTTELEVAT HUULET
NÄYTTELIJÄKAARTI
Se näytelmä, Houkuttelevat huulet.
Se nosti hänet suosioon.
JAYNE MANSFIELD BROADWAYN FIKSUIN TYHMÄ BLONDI
Asuimme Plaza Hotelissa.
Kerran pääsiäisenä olimme kaksin. Hän sanoi,
että hänellä oli yllätys ja käski minut kylppäriin.
Avasin oven. Siellä oli satoja tipuja.
Istuimme lattialla, nauroimme -
ja kikatimme. Muisto alkaa melkein itkettää.
Voin lähes tuntea, kuinka hän halasi minua, hymyili ja nauroi.
Äitini kuoltua 34-vuotiaana -
perheemme piti hoitaa paljon asioita.
Yksi asia oli, ettei äiti ollut tehnyt testamenttia.
Valtio myi hänen omaisuutensa velanmaksuna.
Sisarukseni ja minä saimme pitää -
vain kourallisen tavaroita.
Sain hänen vauvankenkänsä.
Jestas.
- Niitä on käytetty. - Aivan ihanaa.
Katso näitä.
- Ne ovat upeat. - Näyttääksemme.
- Ne ovat kauniit. - Niin.
Minulle tässä on paljolti kyse menetetyn saamisesta takaisin.
Jopa fyysisten asioiden.
Päätin käydä läpi perheemme varaston,
sillä laatikoita ei ole avattu vuoden 1969 jälkeen.
DALLASIN MANSFIELD NYT TÄHTI
MINKÄPÄ TYTTÖ SILLE VOI
Voisivatpa sisarukseni olla täällä kanssani.
KUVATIEDOSTOT
Jestas.
Tässä hän on Paul Mansfieldin kanssa.
Paul leikattiin pois.
Näitä on paljon.
Kenet hän leikkasi pois?
En muista tätä.
Tuossa on isä.
Mickey.
Mitä muistat siitä?
Hän ei ollut päässyt äidistäsi yli, kun tapasimme.
Hän menehtyi 29. kesäkuuta 1967.
Mickey ja minä menimme naimisiin huhtikuussa 1968.
Hän pysyy aina sydämessä. Kun jotakuta rakastaa,
hän ei voi lähteä sydämestä.
En välitä, kuka se on, kuinka vihainen on, en välitä mistään.
Tosirakkaus pysyy sydämessä.
Tulkaa, kamut.
Mickey oli Unkarista.
Parikymppisenä hän oli kilpaileva pikaluistelija.
Hän oli jalkapallomaajoukkueessa.
Hän oli myös adagiotanssija.
Hän tuli Yhdysvaltoihin seitsemän dollaria taskussaan.
Hänestä tuli sirkuksen kiinniottaja.
Ennen kuin hänestä tuli kehonrakentaja.
Hänestä tuli Mr. Indianapolis. Mr. Indiana.
Mr. Midwest America.
Ja lopulta Mr. Universe.
Mickey tapasi sanoa:
"Haaveet voi toteuttaa."
Sellainen hän oli.
Mr. Universe -kruunauksen jälkeen hän sai lavatyön -
New Yorkista Mae Westiltä.
Yhtenä iltana -
Jayne Mansfield oli yleisössä.
He tapasivat esityksen jälkeen.
Siitä alkoi...
ihana aika heidän elämässään.
Mickey rakastui ensisilmäyksellä. Uskon niin.
Hän oli todella mukava mies.
Äiti oli selvästi onnellinen.
VASTANAINEET
Heidän avioliittonsa oli iso juttu.
Olin iloinen.
Asiat alkoivat jo -
muuttua niin paljon.
Jayne Mansfield ja Mickey Hargitay -
nousivat juuri American Airlinesin koneesta.
Paikalla on paljon väkeä.
Jayne Mansfield on loikannut täysin tuntemattomasta -
yhdeksi nykypäivän näkyvimmistä tähdistä.
HOUKUTTELEVAT HUULET
Tänään hän allekirjoitti pitkän sopimuksen 20th Century Foxin kanssa.
Hän on myös viihdealan valokuvatuin nainen.
Neiti Mansfield, vuonna 1954, ei niin monta vuotta sitten,
myit karkkia Hollywoodin teatterissa.
Miten selittäisit rakettimaisen noususi kuuluisuuteen?
No, Joyce,
olen tehnyt näin.
Käytän pin-up-tyyppistä julkisuutta saadakseni jalkani oven väliin.
En koskaan pyrkinyt siihen.
Pidätkö siitä?
Se on keino päästä päämäärään.
En tiedä, pidänkö siitä.
Tunsin, että siitä on hyötyä.
Pääsin asemaan, jossa voin suojella itseäni -
ja saavuttaa haluamani.
Olen Rita Marlowe, olen tuttu lavalta, valkokankaalta ja nyt televisiosta.
Se on hyvin mautonta.
- Mikä niin? - Rakkaudentunnustus vaimollesi edessäni.
Jayne, mitä pidät Goosen lentotukikohdasta?
Tykkään olla siellä, missä miehet ovat valmiudessa.
Hän ei vitsaile. Tutka pirisee taukoamatta.
GOLDEN GLOBE -TILAISUUS TÄNÄÄN
Olen Jayne Mansfieldin ja Mickey Hargitayn Beverly Hillsin kodissa.
- Saisinko esittelykierroksen? - Tule mukaan.
- Entäpä olohuone? - Näytän sen.
Mitä tuo maalaus esittää, Jayne?
Se on meidän vaakunamme. J ja M, Jayne ja Mickey.
Sen maalasi Glenn Holse.
Hän teki myös maalaukset pianoon.
- Amorit takanasi. - Teillä on kolme lasta.
- Kyllä, tässä on Mickey Jr. - Hei.
- Esittelin hänet ensin. - Hauska tutustua.
- Tässä on Jayne Marie, tyttäremme. - Hauska tutustua.
Hän on nuorin poikamme, Zoltan Anthony.
Mitä muistat siitä ajasta?
Hän leikki kanssamme -
uima-altaalla.
Allas oli sydämen muotoinen.
Se oli valtava.
- Se oli sinulle tavallista. - Niin oli.
Meillä oli paljon eläimiä.
Äiti rakasti eläimiä.
Muistatko oselotin? Sellainenkin oli.
Se oli häkissä takapihalla. Kutsuimme sitä viidakoksi.
- Teillä oli siis eläintarha. - Niin oli.
Sanon niin, vaikken muista mitään.
Niin.
Mietin vain, miltä sinusta tuntui, kun näit heidän -
puhuvan elämää suuremmista asioista.
Tuliko siitä koskaan normaalia?
Se on vaikeaa, kun on lapsi.
- Muusta ei tiedä. - Niin.
Sitä vain ajattelee, että tällaista elämä on. Muusta ei tiedä.
Tunsin olevani rakastettu ja turvassa.
Se teki minuun suurimman vaikutuksen.
Muistan, kun hän tuli kerran toivottamaan hyvää yötä.
Ja...
hän palasi kymmenen minuutin päästä.
Hän antoi minulle ihanan halauksen.
Silmäni olivat auki,
mutta esitin nukkuvaa, ja sitten nukahdin.
Niin.
Kiitos.
Kukaan ei usko, että olen näin vanha.
Täytän ensi vuonna sata vuotta.
Oletko Rusty vai Ray?
- Rusty. - Rusty.
Minua saa kutsua miksi vain, kunhan ei kutsuta myöhässä syömään.
Minä vuonna tapasitkaan hänet?
Vuonna 1957.
Hän palkkasi minut hoitamaan fanipostia.
Lopulta minusta tuli lehdistösihteeri.
Hoidin puhelut ja sovin tapaamiset. Sen sellaista.
Hoidin julkisuusasiat.
Hänet tunnettiin liikkeiden avajaisista.
Se oli paljon muutakin.
Hän oli aina esillä.
Fanien edessä.
Hän sanoi:
"Älä käännytä pois nimikirjoituksen pyytäjiä,
"sillä minua ei olisi ilman heitä."
Mietin, kuinka paljon näytteleminen jää julkisuutesi varjoon.
Olet valokuvissa ja lehdissä ehkä yhtä usein kuin elokuvissa.
No, Robert,
näyttelijän elämässä on kaksi tärkeää asiaa.
Tärkein asia on olla hyvä näyttelijä ja hieno tähti.
Se on suunnattoman tärkeää. Toinen tärkeä asia on olla tunnettu.
Sophia Loren antaa Jayne Mansfieldin voittaa "julkisuuskisan"
Mansfield näyttää, ettei julkisuus ole vaaraksi
JAYNE MANSFIELDIN TARINA
Olemme täällä varmasti tänään...
Kaikki, mitä teitte yhdessä, toimi varmasti.
Kyllä vain.
Hän laski klemmarit.
- Hän oli säntillinen. - Kyllä vain.
"Mitä sille tapahtui? Entä tälle?"
Hän piti kirjaa kaikesta.
Ihan kaikesta.
Hei, Jayne.
Tiesin tämän aiemmin, kun teimme elokuvan yhdessä.
Houkuttelevat huulet.
- Se oli hassu juttu. - Olin söpöin vastanäyttelijäni.
Myös vanhin.
Sinä et oikeasti, olen sanonut tämän muillekin,
ole tyhmä blondi, joka esität olevasi.
Ihmisten kuuluu tietää, että olet älykäs,
tunteellinen ja ymmärtäväinen henkilö.
Tämä on julkisivu, joka ei perustu oikeaan luonteeseesi.
- Kivasti sanottu. Kiitos. - Sinä varmasti tiedät.
Sinähän vain näyttelet, Jayne.
- No, se... - Suurin osa ei tiedä sitä.
Mielestäni asia on näin.
Ihmiset antavat rahaa lippukassaan nähdäkseen minut tietyllä tavalla, ja...
he saavat rahalleen vastinetta.
Se on vain osa näyttelijän rooliani.
Voisitko kertoa minulle hänen roolistaan, esittämästään persoonasta?
Mistä luulet, että se tuli?
Sitä studiot halusivat.
PAREMPI KUIN MARILYN MONROE!
Siispä -
hän kopioi Marilyn Monroeta.
Siinä minä olen, rannalla.
KESÄLESKI 1955
Huomaatko, että hiukseni olivat pidemmät?
Voi, Rock Huntington, tiedän, minä...
Niin suudeltava,
mutta etkö kaataisi ensin samppanjaa, rakastajani?
Minulla on ollut monimutkainen suhde siihen ääneen, koska en ymmärtänyt,
mikä se ääni oli. Se pahoitti mieleni.
En usko, että Jayne piti siitä,
mutta se vei hänet sinne, mihin hän pääsi, joten...
Se vei määränpäähän.
Mitä muuta teillä on kotona?
Meillä on oselotti ja pyhämaina.
- Oselotti eli tiikerivauva? - Niin.
"Minulla on oselotti ja pyhämaina.
"Meillä on myös norsu ja..."
Se on hän.
Ei hän aina puhunut niin.
- Se on kuin hahmo. - Se on hahmo.
Jayne-hahmo.
Puhuiko hän sinulle koskaan työstään?
Emme keskustelleet siitä. Me vain elimme sitä.
Hän ei ollut olevinaan kotona.
Hän kietoi hiukset huiviin ja istui auringossa -
ilman meikkiä tai mitään muuta.
Hän oli vain Jayne.
Hänellä oli huumorintajua.
Meillä oli sisäpuhelimet. Aina kun ystävä tuli kylään,
hän huusi niihin ja teki outoja ääniä.
Hän oli myös kaunopuheinen.
Hän puhui ranskaa, italiaa, espanjaa ja unkaria.
Hän halusi altistaa meidät -
enemmälle.
Hän vei minut Walter Reedin sairaalaan sodasta palanneita sotilaita katsomaan.
Hän tunsi heitä kohtaan myötätuntoa.
Hän halusi näyttää minulle toisenlaista elämää.
He makaavat siellä ilman ketään.
Kukaan ei pitele heitä kädestä ja kerro rakastavansa.
Eräs tietty henkilö -
kosketti minua, koska hän oli menettänyt jalkansa.
Minua suretti eniten se, että he...
Kenelläkään heistä...
He ovat niin ylpeitä teoistaan.
He eivät ole lainkaan katkeria.
Hän ei esittänyt ketään muuta.
Se oli hän itse.
Mietin, miltä sinusta tuntui,
kun tiesit millainen hän on,
ja kuinka eriltä hän kuulosti julkisuudessa.
Se ei tuntunut luonnolliselta tai oikealta.
Katsoin muualle, kun kuulin...
julkisuuden äänen.
Tiesin, että hän oli todella fiksu.
Viulun- ja pianonsoittoni -
saattaa tuoda mieleenne kuuluisan tarinan tri Samuel Johnsonista.
Hän näki koiranpennun kävelevän takajaloillaan.
Hän sanoi: "Koiran ei odota tekevän sitä täydellisesti. Se on yllätys ylipäätään."
Se todistaa,
että en vain soita viulua ja pianoa,
vaan tiedän myös, kuka on tri Samuel Johnson.
VERA PEERS ISOÄITINI ("DANMAMA")
Annoit hänelle laulu- ja tanssitunteja, neiti Peers.
Niin tein, Ralph.
Vanhempana hän kävi piano- ja viulutunneilla.
SMU:n Philip Williams opetti Jaynieta -
ja toivoi näkevänsä hänet Carnegie Hallissa. Hän oli niin lahjakas.
Tiedätkö, mikseivät piano ja viulu -
olleet suuremmassa osassa hänen työtään?
En tiedä. En voi puhua hänen puolestaan.
Tiedän, että hänen tavoitteensa oli olla vakavasti otettava näyttelijä.
Sen hän kertoi minulle alusta asti.
Hän yritti.
Asia ei kuulu minulle,
mutta saanko kertoa, mitä tein rakastamalleni miehelle?
Löin häntä tuolilla päähän, kun hän suuteli jotain naista juhlissa.
Hän ei tehnyt niin toiste.
En tiedä. En nähnyt häntä sen jälkeen.
Hän on onnellisesti naimisissa.
Ansaitsinko elantoni?
Miehen lyöminen tuolilla voi tehdä ihmeitä,
sellaisia, jotka tuovat kimalletta koko elämään.
Miksei hän tehnyt enempää sellaisia rooleja?
Rooleja ei tarjottu.
Hän teki, mitä täytyi.
Marilyn Monroe päätti ihanan traagisen elämänsä -
dramaattisesti 36-vuotiaana.
Hänen ruumiinsa viedään pois Hollywoodin kodista,
josta hänet löydettiin tyhjän unilääkepurkin vierestä.
Hän nautti seksisymbolina olosta, mutta hän ei ollut tyhmä blondi.
Hänen kunnianhimoaan näyttelijänä aliarvioitiin.
Äiti ihaili Marilynia suuresti,
mutta hän taisi tajuta,
että blondi persoona oli kuin lokero.
Siihen aikaan hän kertoi minulle,
että hän halusi muuttaa imagoaan.
Rouva Mansfield,
vihaatko mitään kysymystä?
Kyllä. En pidä siitä, että minun mitoistani kysytään.
Niitä on kysytty minulta, enkä pidä siitä.
Ulkomuotoani on mainostettu paljon enemmän -
kuin älykkyyttäni. Haluaisin muuttaa sen.
UUSI MANSFIELD ESILLÄ
Jayne, olet toinen kaunis, mutta tyhmä blondi.
Olet huomionhakuinen.
Mitä ajattelet sellaisesta kuvasta?
Se ei ole totta.
Alussa olin yhteistyöhaluinen julkisuuden suhteen,
mutta viime aikoina en ole kyennyt siihen urani tämänhetkisen -
liikevoiman takia.
"Uusi" Jayne Mansfield haluaa todistaa taitonsa
Puhuimme epävirallisesti harjoittelematta.
Olen huolissani, en kuitenkaan vakavasti.
Mikä tämä uusi Jayne Mansfield -juttu on? Miksi?
- No... - Oletko tosissasi?
Kyllä olen.
Olen ollut onnekas ja saanut julkisuutta -
- glamour-tyttönä monta vuotta. - Niin olet.
Anteeksi. Siinä meni uusi imagoni.
Miten voit muuttua? Se on kuin yrittäisit piilottaa laskuvarjon.
Sinä teit sen.
- On tietty raja, jota et ylitä, mutta... - Tilanne on juuri se.
Se on nyt tehty. Olen valmis olemaan oma itseni.
Olen ollut muutamia vuosia joku muu. Nyt olen valmis olemaan minä.
- Oletko vakavissasi viulun suhteen? - Soitan hieman.
- Oletko hyvä soittamaan? - Osaan soittaa.
Tätä pitää löysentää. Jousi on liian tiukka.
- Niin näkyy. - Mitä hauskaa siinä on?
Älä kokeile onneasi.
Ketä kiinnostaa? Anna pusu.
Palaamme pian.
Ensin kuulemme viestin Moving David Wiselta.
Jopa näyttelemistä enemmän -
hänen musiikkinsa on minulle symboli Jaynesta,
johon olen kipeästi halunnut tutustua.
Muutama vuosi sitten jäljitin viulun,
jonka luulin kuuluneen hänelle.
Kävi ilmi, ettei se luultavasti kuulunut.
Otin myös yhteyttä henkilöön,
joka osti äidin talon kymmenen vuotta hänen kuolemansa jälkeen,
laulaja-lauluntekijä Engelbert Humperdinckiin.
Hän myi talon vuonna 2002, jonka jälkeen se purettiin.
Hän piti joitain esineitä, kuten äidin pianon.
Olin toivonut vuosikausia, että hän suostuisi luopumaan siitä.
Hei, John. Mariska tässä.
Mariska, hyvänen aika.
- Oletko vielä Louisen ystävä? - Olen.
Louise oli kertonut minulle,
että Engelbert halusi myydä pianon.
Sitten en kuullut hänestä kuukauteen.
Yritän jäljittää sen.
Se olisi mahtavaa, John. Kiitos paljon.
Palaan aina tähän kysymykseen:
"Olisiko hän voinut toimia eri tavalla?"
Hän aloitti 21-vuotiaana nuorena.
Kaikki hänen ympärillään muovasivat häntä.
Valitettavasti hänen ympärillään oli vääriä ihmisiä,
paitsi Mickey.
Minulla on kysymys.
Kävin läpi varastossa olleita kuvia.
Löysin tämän.
Löysin paljon kuvia.
Se on Mickey.
Muistan, että näin hänen leikkaavan valokuvia.
Kertoiko hän syytä?
En muista. Pysyin kaukana, jos hän oli pahalla tuulella.
Minua kiinnostaa, mitä tapahtui.
Mietin, milloin heille tuli vaikeaa.
Tiedätkö, mitä tapahtui?
He olivat eri mieltä lasten kasvatuksesta.
RAKASTAN SINUA JAYNIE
Hänen uransa ei myöskään mennyt hyvin.
FOX EROTTAA MANSFIELDIN
...hän pelkää uransa puolesta
Hän palasi tyhmän blondin rooleihin.
LUIT HÄNESTÄ PLAYBOY-LEHDESTÄ
Se ei ollut hänelle helppoa.
JAYNE MANSFIELD KOKO KOMEUDESSAAN
Tuskin se oli helppoa Mickeyllekään.
Jayne oli täysin negatiivisuuden vallassa.
Hän ei tehnyt työtä, josta unelmoi.
Hän alkoi kärsiä...
masennuksesta.
Masentuneena ei ole oma itsensä.
Mickey sanoi, että asioista tuli -
todella vaikeita,
koska Jayne...
Jayne tykkäsi olla esillä.
Hän tykkäsi olla esillä.
Hän tapaili muita. Hän tapasi muita miehiä. Avioliitto mureni.
Jayne satutti Mickeytä syvästi.
Mielestäni hän...
Hän mokasi, kun otti avioeron Mickeystä.
JAYNE MANSFIELDIN AVIOERO
Mickeyllä oli positiivisin vaikutus hänen elämäänsä.
Mickey koki paljon tuskaa,
mutta rakasti häntä aina,
jopa avioeron jälkeen.
Mitä avioeron jälkeen tapahtui?
Jayne palasi Mickeyn luo useita kertoja.
He palasivat yhteen muutamaksi kuukaudeksi.
JAYNE SOITTAA MICKEYLLE
Silloin, kun Jayne odotti sinua.
LOKAKUU 1963
Jayne ja Mickey, tervetuloa Kaliforniaan. Miltä tuntuu olla kotona?
Se tuntuu ihanalta.
Todella hienolta.
En ole ollut kotona maaliskuun jälkeen.
Olen ollut joka maailmankolkassa.
Kuvasin juuri elokuvan Dog Eat Dog Jugoslaviassa ja Roomassa.
Nyt palasimme tänne, jotta Mickey voi jatkaa televisiotyötään.
- Saamme myös lapsen. - Niin.
Tammikuussa tai joulukuun lopussa saamme neljännen lapsemme.
VAUVA NUMERO NELJÄ
Olen vauva numero neljä.
Minun tullessani maailmaan -
oli meneillään monenlaista.
Joistain kuvista tulee sellainen tunne,
ettei hän pidellyt minua paljon.
Hän oli tekemässä jotain muuta.
Minun piti kestää se.
En tiedä, sainko aikaa kiintyä häneen.
En tiedä, sainko.
- He ovat lapseni. - Haluatko kertoa heistä?
Hän on Miklós.
Zoltan.
Maria Magdalena.
Saanko kysyä nimestäni?
Syntymätodistuksessani lukee "Mariska Magdolna".
- Niin. - Eikö?
Te kuitenkin kutsuitte minua Mariaksi.
Niin teimme.
Aluksi nimesi oli Maria.
- Aina Maria. - Niin, alussa.
Merv Griffin Show'ssa hän kutsui minua Mariaksi.
- Mikä on nimesi, kultaseni? - Minun nimeni on Maria.
Maureen?
Hän on Maria.
Hänellä oli joku juttu nimesi suhteen.
Olimme jossain. Lehdistö haastatteli häntä.
Toimittaja sanoi:
"Miten pikku Mariska voi?"
Jayne sanoi: "Hänen nimensä on Maria. Tavutan sen.
"M-A-R-I-A. Maria."
Mainitsit, että mieheni tulisi ohjelmaan. Hän lähti käymään ulkona.
Ehkä hän on palannut. Kutsummeko hänet?
Matt.
Tuodaan koko jengi koolle. Matt Cimber.
Hei, Matt.
MATT CIMBER ÄIDIN KOLMAS AVIOMIES
- Tässä on Jayne Mansfield. - En tunne sinua. Mitä kuuluu?
Muistan, kun hän tuli elämäämme.
Olin lähinnä järkyttynyt -
ja mietin, missä isä on.
Yhtäkkiä meistä tuli italialaisia.
Äiti sanoi: "Kutsut minua mamaksi ja häntä papaksi."
Mietin, että mitä helvettiä. Se oli outoa.
Perhe-elämästä tuli todella epäilyttävää.
He tappelivat kuin villikissat. Aina.
Matt oli äkäinen, mutta Jayne ei myöntänyt sitä.
Jos Jayne jäi alakynteen,
hän sanoi, että kaikki on hyvin.
Kysyin häneltä siitä. Hän sanoi, että heillä on riitansa, mutta kaikki on hyvin.
Hänellä oli kuitenkin mustelmia.
- Miksi hän nai Mattin? - Koska Matt oli ohjaaja.
Hän ei tehnyt mitään Jaynen uran eteen.
Hänen asiansa muuttuivat 60-luvulla.
IKÄVYSTYTTÄVÄ JAYNE MANSFIELD
Hänen piti aloittaa työt yökerhoissa.
Mitä tämänhetkiseen numeroosi sisältyy?
Laulan, tanssin vähän, kerron vitsejä ja pidän hauskaa.
Minulla ei ole mikään Judy Garlandin ääni.
En osaa tanssia, kuten Cyd Charisse.
Olen viihdyttäjä.
Silloin hän alkoi käyttämään alkoholia.
Samoin pillereitä.
Minä aloin piilottaa bourbonin ja...
Tyhjensin pilleripurkit ja sen sellaista.
Huolehdin hänestä.
Matt oli pahinta, mitä hänelle tapahtui.
Tony oli ainoa hyvä juttu, mitä siitä seurasi.
Esittelemme uuden vauvan,
jonka äiti on tähti Jayne Mansfield. Sepä vasta erityistä.
Mennään Hollywoodin Backstagelle tapaamaan tämä uusi kirkas tähti.
Isäni Matt ei koskaan puhunut hänestä.
Se on harmi,
koska en koskaan kysynyt. En tiedä, miksi.
Mutta isäsi ja meidän äitimme...
Olen aina kuullut asioita, joita olen...
- pelännyt ottaa puheeksi kanssasi. - No...
- Rumia asioita. - Niin.
- Heidän suhteestaan. - Olen varma siitä.
Mutta...
Minä en tiedä niistä. En tiedä, haluanko tietää.
En halua kantaa sitä taakkaa,
koska en tiedä, mitä hyötyä siitä on.
11. huhtikuuta 1936.
Herbert W. Palmer, 32,
Phillipsburgin asianajaja Pennsylvanian Pen Argylista -
kuoli yllättäen autoonsa -
ajaessaan Phillipsburgin Morris Street Hilliä lauantai-iltana.
Hän luhistui ajaessaan mäkeä ylös.
Vaimo pysäytti auton heti.
Lääkäri julisti herra Palmerin kuolleen sydänkohtaukseen.
Hän jätti jälkeensä vaimonsa Vera Palmerin -
sekä Vera Jayne -tyttären.
ÄITINI 3-VUOTIAS
Tästä minä aloitan. Tässä on äitimme.
Pikku tyttö, jonka isä kuoli, kun hän oli kolmevuotias -
ja samassa autossa isänsä kanssa.
Siitä aloitamme Jaynen kanssa.
Menetyksestä.
Minä tiedän sen tunteen.
Puhuiko hän sinulle lapsuudestaan?
Hän ei kertonut siitä koskaan.
Tiedän, että hän menetti isänsä.
Hän suri sitä koko elämänsä.
Näin monta kertaa, kun hän itki katsoen kuvaa isästään.
Ihmiset eivät tiedä koko tarinaa, vaan vain sen, mitä he näkevät.
Hän ei aina tehnyt hyviä valintoja miesten suhteen.
Mielestäni kuitenkin -
hänen kurjuutensa juontuu hänen isänsä kuolemaan.
Hän etsi isäänsä koko loppuelämän. Hän oli nuori tyttö, joka etsi isäänsä.
HEINÄKUU 1966
Vuonna 1966 -
Jayne halusi viimein erota Matt Cimberistä.
Jayne Mansfield hakee avioeroa kolmannesta miehestään
Siihen aikaan -
hän alkoi tapailla avioeroasianajajaansa, miestä nimeltään Sam Brody.
SAM BRODY ÄITINI AVIOEROASIANAJAJA
En pitänyt hänestä lainkaan. He riitelivät paljon.
Yhtenä aamuna menin äidin huoneeseen.
Hänellä oli aurinkolasit päässään.
Se sai minut -
yllättymään. Pieni poika mietti, miksi äidillä on aurinkolasit.
Jossain vaiheessa hän otti ne pois. Hänellä oli silmät mustana.
Se tuntui pahalta.
Tiesin, että hän oli paha mies heti alussa.
Jayne tunsi, ettei hänellä ollut paljoa.
Mutta...
ISÄNI HAASTATTELU VUONNA 1989
Hän ei tajunnut sitä, että hänellä oli itsensä.
Kun kadottaa oman itsensä...
sitä menettää kaiken.
Yritin sanoa hänelle, että sinulla on itsesi.
Se on kaikkein tärkeintä. Hänellä oli aina minut.
Hän tiesi sen, mutta se ei aina riittänyt.
KESÄKUU 1967
Yhtenä iltana vuonna 1967 -
Jayne oli New Yorkissa Sam Brodyn kanssa.
Hän soitti Mickeylle ja pyysi tätä kaupunkiin.
Minä ja Mickey tapailimme jo silloin.
Menimme siis yhdessä.
Jayne oli kai saanut selkäänsä. Hän ei ollut kuitenkaan oma itsensä.
Hän ja Mickey kävivät illallisella.
Mickey yritti auttaa häntä Samin tilanteen suhteen.
Kaksi viikkoa myöhemmin -
Jaynella oli esitys Mississippin Biloxissa.
Keskiyöllä heidän oli määrä mennä New Orleansiin.
Sinä, Mickey ja Zolie olitte autossa Jaynen,
kuljettajan ja Sam Brodyn kanssa.
Silloin se tapahtui.
Haluan sanoa jotain, mutta en puhu siitä,
koska ne olivat hänen elämänsä viimeiset minuutit.
Niin syvällistä.
Minun äitini.
Niin.
Joten...
Äiti riiteli etupenkillä olevan henkilön kanssa.
Se oli Sam.
Hän halusi pois Samin luota.
Hän meni takapenkille.
Hän meni huoltoasemalle.
Hän taisi soittaa isälle, koska isä sanoi, että...
hän oli soittanut.
Puhuin hänelle tuntia aiemmin.
Hän sanoi minulle puhelimessa:
"meillä on enää tunti jäljellä, puolentoista tunnin matka.
"On myöhä.
"Laitan lapset takapenkille, jotta he saavat nukkua."
Sitten hän meni etupenkille.
Mietin usein, miksei hän jäänyt kanssamme takapenkille.
Muistan, että hän lohdutti minua -
ja sanoi, että minä pärjään kyllä.
Kahdenkymmenen minuutin päästä, ehkä puolen tunnin,
kuulin hänen kirkuvan kovaa.
Se oli siinä. Jäi vain hiljaisuus.
Käteni ja käsivarteni olivat ihan kokkareiset.
Tuntui, ettei ihoni liikkunut, koska verta oli kaikkialla.
Sitten katsoin ylös ja näin minun...
Luulin näkeväni äitini etupenkillä.
Se oli blondi nainen, joka kääntyi katsomaan meitä.
Se ei ollut äitini,
vaan joku muu, joka oli löytänyt meidät tienvarresta.
Muistatko, mitä tapahtui, kun teidät tultiin hakemaan?
Minä nukahdin.
Olimme matkalla sairaalaan.
Jossain vaiheessa heräsin.
Katsoin ympärilleni, enkä nähnyt sinua.
Kysyin, missä Maria on.
Minulta kysyttiin, kuka Maria on.
Sitten teimme täyskäännöksen.
Sinä olit matkustajan istuimen alla.
Olit satuttanut pääsi.
Ja...
luojan kiitos.
Luojan kiitos Zolie heräsi.
JAYNE MANSFIELD JA KAKSI MUUTA KUOLONKOLARISSA
NÄYTTELIJÄ, ASIANAJAJA JA KULJETTAJA KUOLIVAT
LAPSET SELVISIVÄT TAKAPENKILLÄ
RAKASTAMME SINUA ENEMMÄN JOKA PÄIVÄ
Kaiken sen jälkeen...
MANSFIELDIN LOUKKAANTUNUT TYTÄR
Mickey soitti.
Hän pyysi minua tulemaan sairaalaan.
MICKEY JR. 8-VUOTIAS
ZOLIE 6-VUOTIAS
MINÄ 3-VUOTIAS
Kun Jumala vei Jaynen keskuudestamme,
minä näin hänestä unen.
Me olimme jalkapallokentällä.
Siellä oli lava. Sinne saapui limusiini.
Limusiinin ovi aukesi.
Hän käveli kentän läpi.
Hän käveli luokseni ja sanoi:
"Onneksi sinä huolehdit lapsistani. Pärjäät hienosti."
Se on uni,
mutta se merkitsi paljon.
Se merkitsi minulle paljon, vaikka se oli ihan hupsua.
Uskon silti, että minä ja Mickey tarjosimme rakastavan kodin.
Perheemme yritti rakentaa uutta elämää.
Jayne Marie meni asumaan setänsä luo.
Tony meni isänsä luo.
Me muutimme uuteen kotiin.
Ne ovat ensimmäisiä muistojani.
Muistan, kun olimme keittiön pöydän ääressä.
Minulla ja isällä oli peli.
Jos en halunnut syödä jotain, annoin sen salaa isälle. Hän söi sen.
Nauraa räkätimme. Ne olivat parhaita aikoja.
Mutta kesäisin -
perhe lähti Eurooppaan.
Joskus minut lähetettiin isoäidin luo yksin.
VERA PEERS ISOÄITINI ("DANMAMA")
Olin surullinen,
koska tunsin olevani erossa perheestäni.
Kerran, 12-vuotiaana,
olin siellä.
Puhuin isästäni kunnioittavasti, kuten aina.
Isoäiti katsoi minua oudosti -
ja sanoi: "Sinulla on vain minut."
Tiesin, että se tarkoitti jotain,
mutta en tiennyt mitä.
Joten 21-vuotiaana -
mies nimeltä Sabin Gray,
joka oli Jayne Mansfieldin fanikerhon pomo,
soitteli minulle ja kutsui minut luokseen.
Hän sanoi, että he aikovat pitää ystävänpäivän juhlat.
Sabin oli sitkeä. Hän sanoi: "Meistä olisi valtavan hienoa, jos kävisit."
Siispä minä suostuin.
Menin sinne. Seinällä oli elokuvajulisteita äidistä -
sekä luonnollisen kokoisia pahvikuvia ja muita hänen keräämiään juttuja.
Se oli aika outoa.
Muutama vuosi sen jälkeen, kun olin 25-vuotias,
minut kutsuttiin taas Sabinin luo.
Olimme kahden kesken.
Hän kysyi, haluanko nähdä kuvan Nelsonista.
Kysyin, kuka on Nelson.
Silloin hän kalpeni.
Hän oli valkoinen kuin aave.
Hän katsoi minua hätääntyneenä ja sanoi,
ettei se varmaankaan ole totta. Minä kysyin, mikä.
Menimme kulman taakse, ja hän veti esiin kirjan.
Hän avasi sivun ja näytti sen minulle.
En voinut uskoa silmiäni.
Se näytti miesversiolta minusta.
Tuntui siltä, kuin...
Tuntui kuin lattia olisi pudonnut altani.
Ihan kuin...
Kuin kaikelta olisi pudonnut pohja.
Kuin perusrakenteeni olisi hajonnut.
Elämäni muuttui peruuttamattomasti.
Ajoin siis tapaamaan isääni.
Kävelin sisään.
Itkin aika kovasti, ja...
Sanoin:
"Mikset kertonut, ettet ole isäni? Sinä valehtelit."
Hän...
Hän vastasi: "Mistä oikein puhut?
"Minä rakastan sinua. Sinä olet minun tyttäreni.
"Mistä kuulit tuon? Se on paskapuhetta."
Hän suuttui enemmän kuin minä.
Hän oli vakuuttavampi kuin minä.
Tunsin kamalaa tuskaa,
mutta näin, että hän tunsi melkein pahempaa.
Päätin, etten enää puhuisi siitä.
Etten puhuisi siitä hänelle enää.
Enkä puhunut.
Totuus on kuitenkin,
että koin huonoja vuosia sen jälkeen.
En kertonut kenellekään.
Itkin joka ilta sängyssä,
sillä tunsin olevani hukassa.
Minulla oli identiteettikriisi.
Olenko Mariska vai Maria?
Olenko unkarilainen vai italialainen?
Kenelle olen sukua? Kenelle kuulun?
Sen lisäksi sain alkuni jostain suhteesta,
jostain aviottomasta ja syntisestä virheestä.
Olin niin...
vihainen äidilleni.
Siitä, että hän jätti minut tällaiseen sotkuun.
Siitä, että hän satutti isääni.
Ja siitä, että hän jätti minut tuntemaan oloni yksinäiseksi ja irtonaiseksi.
Joten selviytyäkseni -
minä poistin ja kielsin sen osan itseäni,
joka oli äitini tytär.
Sitten tajusin, että on toinen henkilö.
Kuka se henkilö on?
Eikö hän tiedä minusta?
Eikö hän ajattele minua?
Hänen täytyi tietää. Miksei hän ottanut minua omakseen?
Hän oli viihdetaiteilija.
Viisi vuotta myöhemmin, kun olin kolmekymmentä,
menin ystäväni kanssa Atlantic Cityyn.
Menimme katsomaan hänen esitystään.
Esityksen jälkeen -
hän tuli ulos. Minä sanoin:
"Hei, Nelson. Minä olen Mariska Hargitay. Sinä tunsit äitini."
Hän katsoi minua,
purskahti itkuun ja tarttui minua korvasta.
Hän sanoi odottaneensa sitä hetkeä 30 vuotta.
Valvoimme aamuviiteen asti ja vain juttelimme.
Hän sanoi, että minulla on kaksi siskoa.
Hän kertoi koko tarinan.
Se oli 30 vuotta sitten.
Olen pitänyt sen salaisuutena.
- Tässä sitä ollaan. - Niin ollaan.
Minä valvoin...
melkein koko yön.
Ajattelin sinua ja sitä, että olen pitänyt tämän salaisuuden -
- 25-vuotiaasta asti. - Niin.
- Olen odottanut tätä kauan. - Kiitos kärsivällisyydestäsi.
Vitsailetko?
Kun tulin Vegasiin vuonna -65, eräs kolumnisti kysyi minulta,
olenko se Nelson Sardelli, jolla oli suhde Jayne Mansfieldin kanssa.
Sanoin: "Tee minulle palvelus."
Hän kysyi, mikä.
"Katso esitykseni.
"Teilaa minut, jos olen surkea. Tee urastani loppu.
"Älä kuitenkaan mainitse suhdettamme."
Nelson Sardelli. Annetaan hänelle aplodit.
MAALISKUU 1963
Urani oli alussa.
Esiinnyin Atlantassa.
Eräänä iltana päätin mennä kävelylle.
Yhtäkkiä näin hälinää klubin edessä.
Menin klubille. Tarjoilija juoksi luokseni.
Hän sanoi: "Jayne Mansfield on täällä."
Lähestyin Jaynea.
Jayne katsoi minua ja puhui italiaa.
Hän sanoi buona sera.
Hän pyysi minut katsomaan esitystään.
Menin siis.
Esitys loppui -
ja hän sanoi: "Menemme sinun autoosi."
Sanoin: "Ohhoh."
Missä isäni oli?
Perheessä oli joitain erimielisyyksiä.
He eivät puhuneet toisilleen.
Oliko hän siis erossa isästä, vai mikä heidän tilanteensa oli?
- He olivat erossa. Heillä oli ongelmia. - Jos olitte julkisesti yhdessä...
Hyvin paljon.
Menimme kaikkialle yhdessä.
Sitten aloimme esiintyä yhdessä.
Sitten minua alettiin esitellä lapsille.
Puhuin Juarezille Jaynen avioerosta.
Olin hänen mukanaan.
MANSFIELDILLE MYÖNNETTY AVIOERO
Mansfield El Pasossa ystävänsä Nelson Sardellin kanssa
"Toivoo menevänsä pian naimisiin."
Sitten menimme tekemään elokuvaa -
Saksaan.
Me vuokrasimme auton -
ja ajoimme Euroopan läpi.
- Mistä nämä upeat kuvat ovat? - Tämä on Alpeilta.
Kerro tästä.
Tässä saavuimme Italiaan.
Milloin selvisi, että hän on raskaana?
Saksassa.
En tiennyt sitä. Se on...
- Se on... - Kyllä vain.
Isänpäivä 1963.
"Nelson,
"tämä erityinen päivä on vielä erityisempi meille.
"Ikuisen rakkauden siemen kasvaa -
"taimeksi, jonka on jonain päivänä oltava vahva kuin tammi.
"Ti amo, al di là, Jayne."
Al di là tarkoittaa...
"äärettömästi".
"Rakas mama.
"Elän ehkä elämäni vaikeinta aikaa.
"En osaa päättää Mickeyn ja Nelsonin välillä.
"Minulla on kahden miehen rakkaus.
"Syvää rakkautta molemmilta.
"Toivon, että Jumala näyttää minulle tien pian,
"sillä olen ollut kovin masentunut."
KESÄKUU 1963
3 KUUKAUTTA SUHTEEN ALKAMISESTA
Reissun lopussa -
menimme Pietarinkirkkoon.
ROOMA, ITALIA
Hän ehdotti, että lausumme valat.
Se oli kaunista.
Hän katsoi minua ja sanoi:
"Nelson, jos menisimme naimisiin,
"ja alkaisin odottaa toisen miehen lasta,
"ottaisitko minut takaisin?"
En voinut uskoa sitä. Kysyin, miten hän kehtasi kysyä sellaista.
"Ymmärrätkö?"
Se oli...
murskaavaa.
En kestänyt sitä.
Se oli liikaa.
Sanoin: "Jayne, huomenna sinä palaat Amerikkaan ja minä jään tänne.
"Sitten emme tapaa enää koskaan."
Tiesitkö, että hän odotti sinun lastasi?
Tiesin.
Mariska, en kiellä sitä.
Se on elämäni suurin häpeä.
Olin väärässä.
Puhuitko hänelle enää?
Minua kalvaa se, etten enää puhunut hänelle.
Moni ihminen joutui kärsimään meidän suhteestamme.
Jayne ja Mickey, tervetuloa Kaliforniaan. Miltä tuntuu olla kotona?
Todella hienolta.
En ole ollut kotona maaliskuun jälkeen.
Nyt palasimme tänne, jotta Mickey voi jatkaa televisiotyötään.
- Saamme myös lapsen. - Niin.
En voi kuvitella, miltä sinusta tuntui.
Olen kuitenkin kiitollinen hänelle.
Mikset ottanut yhteyttä, kun olin syntynyt?
Äitisi kuoltua -
isoäitisi Vera halusi, että minä nostaisin metelin -
ja ottaisin sinut omakseni tai jotain.
Siinä vaiheessa Mickey oli kuitenkin jo tuntemasi isä.
Sisaruksesi olivat sisaruksiasi.
Miten siitä olisi hyötyä sinulle?
Vuosien kuluessa -
sain puhua Mickey Hargitaylle yhden kerran.
Hän sanoi minulle:
"Nelson,
"kenenkään ei tarvitse kertoa minulle, kuka on lapseni isä."
Minä vastasin:
"En aio nöyryyttää sinua.
"En koskaan."
Jayne Mansfield sai kolme lasta toisen miehensä,
Mickey Hargitayn kanssa. Miklós, toivottavasti lausun nimet oikein,
Zoltan ja Mariska Hargitay, jotka isä kasvatti heidän äitinsä kuoltua.
- Mariska, hauska tavata. - Kiitos samoin.
- Mickey, kiva nähdä. - Kuin myös.
Kiitos.
Mariska, kuinka paljon isäsi on kertonut äidistäsi?
Mitä hän on kertonut?
Joskus se tulee puheeksi keskusteluissa.
Me puhumme kaikesta, kun se sattuu tulemaan puheeksi.
Ennen kuin sain tietää, puhuitteko sinä ja isä koskaan Nelsonista?
Sen on täytynyt tulla puheeksi.
Jos tuli, hän sanoi: "Minä olen hänen isänsä.
"Minä olen hänen isänsä." Piste.
Halusimmepa kysyä siitä mitä tahansa,
halusin antaa Mickeylle kunnian -
olla se, joka kertoi, mitä tiesi.
Mariskan synnyttyä -
minä ja hänen äitinsä Jayne menimme Unkariin.
Ilmoitimme vanhemmilleni.
Äitini halusi kovasti nimetä hänet Mariskaksi.
Silloin hänestä tuli Mariska. Hän on aito unkarilainen.
Mickey oli loistoisä.
Hän oli täynnä rakkautta.
Mickey pystyi kuitenkin sulkemaan pois tuskaa.
Uskon, että hän teki niin Jaynen kanssa.
Hän sanoi, että Mariska on hänen tyttärensä.
Hän sanoi niin kuolemaansa asti.
JAYNE MANSFIELDIN TRAAGINEN SALAINEN ELÄMÄ
"Hän tönäisi minua ja sanoi: 'Hae se italialainen'.
"Puhuin omistajalle, ja pian Jaynen pöytää lähestyi Erwin,
"joka veti komeaa italialaista perässään.
"Hän esitteli italialaisen Nelson Sardellin,
"joka esiintyi lähiklubilla.
"Mitään sen merkittävämpää ei sanottu, mutta tapaaminen oli merkittävä Jaynelle.
"'Tuosta', hän sanoi, kun lähdimme klubilta,
"'tulee isä bambinolleni,
"'kauniille italialaisvauvalle, jota olen aina halunnut.'"
Mitä hän ajattelisi kirjastasi?
Hänellä olisi siitä kysymyksiä.
"Miksi sinun piti sanoa noin? Olisit jättänyt sen pois."
Oliko sinun asiasi kertoa tarina minun biologisesta isästäni?
Sen, mitä tiesin, kyllä.
Kun kirjoitit sen,
ajattelitko, miten se vaikuttaisi perheeseeni?
En.
Olen pahoillani, jos kirja satutti jotakuta.
Se oli totta niin pitkälti kuin minä tiesin.
Tarkoitukseni ei ollut satuttaa ketään, ja olen pahoillani, jos satutin.
Otan oman tarinani haltuuni.
Siitä tässä on kyse.
Yritin piilotella sitä tarinaa 35 vuotta.
Kunnioittaakseni isääni.
Olen kuitenkin myös tajunnut, että joskus salailu ei kunnioita ketään.
Minulla kesti kauan tajuta se.
Olen ajatellut...
hyvin pitkää matkaamme.
Niin.
Sen ylä- ja alamäkiä ja hankaluuksia,
sen iloja, suruja ja kaikkea muuta.
Ja...
sanoisin, että olet odottanut tätä päivää -
- kauan. - Niin.
Muistan, kun sain tietää, että minulla on sisko.
Taisin olla yläkoulussa.
Perheemme oli tosi avoin.
Hänen työpöydässään oli kuitenkin yksi lukittu vetolaatikko.
Totuus on se,
että sitä aina tavallaan tietää, kun totuus on olemassa,
koska jos jokin ei ole totta, sitä kiertelee.
Siispä tiesin jo pienenä.
En tiedä. Tiesin, että oli jotain.
Eräänä päivänä avasin lukon ja vetolaatikon -
ja näin takaosassa olevan kirjekuoren.
Se oli isoäidiltäsi, heti äitisi kuoleman jälkeen.
Siinä luki: "Rakas Nelson..."
Kerron, mitä 11-vuotiaana ajattelin, että siinä luki.
Eli "Rakas Nelson, tiedän, että sinulla on lapsia,
"jotka voivat varmasti hyvin,
"mutta sinulla on upea lapsi,
"joka on parempi kuin muut lapsesi."
Tiedän, ettei siinä lue niin,
mutta luin sen, ja siinä sanottiin, että hän on perhettäsi.
Ryntäsin keittiöön kirjeen kanssa -
itkien ja kysyin, mikä tämä on.
Hän vakavoitui ja sanoi:
"En tunne sitä pikku tyttöä."
"Sillä pikku tytöllä..." Nyt tulee itku.
Hän sanoi: "Sillä pikku tytöllä on isä, joka rakastaa häntä,
"kuten minä sinua. Se pikku tyttö on turvassa.
"Hän menetti juuri äitinsä, joten jos hän on kunnossa,
"emme voi viedä häneltä hänen ainoaa perhettään."
He päättivät niin, ja siksi he pitivät sen salassa.
Minusta siinä oli järkeä.
Minä siis sysäsin asian sivuun.
Monta vuotta myöhemmin tapasin sinut.
Muistan, että oli syntymäpäiväjuhlasi.
Siellä olimme minä, isä ja Katie Couric,
joka jankutti: "Siis miten olette sukua Mariskalle?"
Vastasimme, että olemme perhetuttuja.
Hän käveli ympäriinsä ja tuli takaisin: "Miten olittekaan sukua?"
- Kutsuin sinua ja sanoin... - "Meidän pitää puhua."
Miten hoidamme elämiemme törmäämisen? Miten hoidamme sen?
Minulle se on asia, joka...
On vaikeaa,
että en ollut tarpeeksi viisas siihen aikaan -
sanoakseni, ettei se taakka ole sinun.
Tarpeeni oli niin suuri.
Minulla oli valtava tarve kunnioittaa Mickeytä.
Olin kuitenkin väärässä.
Te jouduitte elämään salaisuuden kanssa vuosikausia -
ja olitte niin anteliaita minua kohtaan.
Kiitos siitä.
Minulla on kysymys.
Mitä ajattelet siitä,
että paljastamme koko tarinan?
Tästä tulee... Asia tulee julki. Salaisuuksia ei enää ole.
Kaikki, mitä nyt tapahtuu...
Kaikki tämä tuntuu siltä kuin...
jokin suurempi voima -
antaisi minulle anteeksi tekemäni virheet.
En voi muuttaa mitään,
mutta kadun sitä, että irtauduin äitisi elämästä.
Sitten hänelle ei olisi tapahtunut tiettyjä asioita.
Niin.
Haluan sanoa vielä yhden asian.
Olisin halunnut keskustella isäsi kanssa vielä kerran ennen kuin hän menehtyi.
Haluaisin pyytää anteeksi myös häneltä.
Olen varma,
että olin osa hänen kärsimystään.
- Kiitos noista sanoista. - No, asia on...
Olen iloinen, että sain mahdollisuuden sanoa ne asiat.
Olet 89-vuotias, joten pääset kertomaan heille pian.
- Mitä kuolinilmoituksessani lukee? - Olet loistavin.
Henkilökohtaisesti!
- Niinkö? - Totta kai.
Totta kai. Ei, koska...
Voi jestas.
Jestas, olet ihan liikaa.
No niin.
- Soitan sinulle huomenna. - Selvä.
Mietin jatkuvasti sitä, että menetimme äitimme,
mutta tämän elokuvan avulla -
herätämme hänet uudelleen henkiin.
Hän tuntuu minusta nyt elävältä niin kauniilla tavalla.
Niin. Kysyin itse asiassa Alexalta:
"Alexa, kuoleeko sielu koskaan?"
Haluatko kuulla, mitä se vastasi? Katso.
Siis se Alexa?
Niin. Alexa, kuoleeko sielu koskaan?
Reginameredith.com-sivuston mukaan sielu ei kuole.
Se palaa maailmankaikkeuteen.
Sielu ei kuole.
Tein sinulle jotain -
varastosta löytämistäni tavaroista. Haluan antaa sen sinulle.
Teitkö sinä tämän?
- Olenko tuossa minä? - Koko kirja on sinusta.
Jestas.
Hienoa.
Näytän Grey Gardensin neidiltä.
- Tiedätkö, ketä tarkoitan? - Kyllä.
Löysin myös kortteja, joita kirjoitit äidille.
"Maailman ihanimmalle äidille.
"Rakastava lapsesi, rakkaudella, Jayne Marie."
En olisi uskonut, että tämä löytyy vuosikymmenten päästä.
Luen tämän sinulle.
"Rakas äiti,
"rakastan sinua päivin ja öin,
"mutta mitä minä teen, kun sinua ikävoin?
"Rakastan sinua aamuisin ja ilta-aikaan.
"Jos olet siellä, missä luulen,
"toivon, ettei seuranas' oo se vanha Jack Paar."
Et ole tosissasi.
"Toivon, ettei seuranas' oo se vanha Jack Paar."
Yksi parhaista teoksistasi.
Onneksi olette täällä tänään, koska vihasin tehdä tätä ilman teitä.
- Kamalasti laatikoita. - Hyvät hyssykät.
- Tässä. - Odota.
Nämä ovat lehtileikkeitä.
"Muistuttaa Marilynia."
Liu'utan.
- Hyvänen aika. - Katso, miten suloinen.
Olen kauhuissani joulupukista.
Niin karmivaa.
Kaikki lapset vihaavat pukkia tuossa iässä.
- Mitä jalallasi on? - Joku peitto.
- Jalallasi? - Hittolainen.
Mickey halusi, että teen tuon.
Hän löysi sen laatikosta. Höynäytimme häntä. Hän kuvasi sen.
Olette taas pikkuveljiäni.
Tulkaa, tulkaa.
Jestas.
Tämä on Golden Globe. Hollywood Foreign Press Association.
Katsokaa. Pidelkää sitä.
Jayne Mansfield.
Kansainvälisen tähden palkinto. 21st Century Fox.
Merkittävää.
- Voisit laittaa tämän omasi kanssa. - Niin.
Jos se sopii teille.
Ansaitsit sen.
Voi että.
Omistammeko me sen?
Kyllä. Hyvää syntymäpäivää.
PETER HERMANN AVIOMIEHENI
Kiitos.
En voi uskoa, että teit tämän.
Olen hävennyt äitiäni suurimman osan elämästäni.
Henkilöä, josta minulla ei ollut muistoja.
Henkilöä, jonka ääntä en halunnut kuulla.
Henkilöä, jonka uran vuoksi halusin tehdä sen eri tavalla.
Henkilöä, joka teki ongelmallisia valintoja -
ja jätti minulle menetyksen tunteen ja salaisuuksia.
60-vuotiaana tunnen asiat eri tavalla.
Näen sinut itsessäni ensimmäistä kertaa.
Hymysi.
Naurusi.
Tunnen sinua kohtaan äidillisiä tunteita.
Tulit raskaaksi 16-vuotiaana.
Olit vasta lapsi, kun aloitit urasi.
Ymmärrän siis sinua.
Ymmärrän, kuinka sinuun täytyi sattua.
Etsit jotain, mitä et koskaan löytänyt.
Oletko vaikeuksissa?
Sisälläsi oli kuitenkin niin paljon.
Häivyn, ennen kuin hän tulee.
Sen henkilön minä näen nyt.
Näen sinut, Jayne.
Äitini, Jaynen.
Minä rakastan sinua.
Ja kaipaan sinua.
RAKKAIDEN VANHEMPIENI MUISTOLLE
RAKASTAMME SINUA ENEMMÄN JOKA PÄIVÄ
Suomennos: Niina Mahosenaho TransPerfect Media