For en time siden gik en stor skare ind ad personaleindgangen.
Det var Jayne Mansfield.
Men her er hun, den dejlige Jayne Mansfield.
Jeg har det som Gåsemor. Jeg har så mange børn.
Hvad er det nu, de hedder?
Det er Miklos.
Hej, Miklos.
- Og... - Maria.
Undskyld? Hvem er du?
Hvad hedder den lille gut?
- Hvad hedder du? - Zolie.
- Hvad? - Zolie!
Få dit eget show, knægt!
Hvad hedder du?
Maria.
Når man får børn, er man frem for alt forpligtet over for dem.
Om man er filmstjerne eller opvasker.
Lider min karriere skade,
forulykker jeg, beskadiger jeg mit ansigt eller mister mine ben...
Sker der et uheld,
vil der altid blive sørget for mine børn.
JEG SAVNER DIG, MOR
Jeg var tre år, da min mor døde.
Jeg har stort set ingen minder om hende.
Jeg kan huske, at jeg engang spiste en skål morgenknas.
Hun rørte ved mit hår,
men jeg ved ikke, om det skete, eller om det er noget jeg finder på,
fordi jeg ville ønske, at det skete.
Efter hun døde,
husker jeg specielt øjeblikket, hvor jeg fandt min babybog.
Alle mine søskende havde en...
Mickey Jr.'s BABYBOG
...men da jeg kiggede min igennem, var den stort set tom.
Så jeg havde ingen minder
og følte et endnu større tab.
Det var som et hul i hjertet.
Da jeg blev ældre, sagde min far:
"Læs ikke bøgerne om din mor.
"Du behøver ikke læse bøgerne."
Han sagde, at de var fyldt med løgne og sladder.
Jeg skulle ikke konfronteres med det.
Jeg gjorde, som han sagde. Jeg læste aldrig bøgerne.
På et tidspunkt begyndte jeg at føle skam
over hendes image som sexsymbol.
Og alle de valg, der fulgte med.
Jeg skubbede min mor længere og længere væk fra mit liv.
Men min karriere voksede, og jeg begyndte at få fanbreve fra folk, der vidste,
at jeg var Jayne Mansfields datter.
Måske kendte de hende eller havde et foto.
Det var bare meget.
"Kære frk. Hargitay, jeg har et program
"fra Gentlemen foretrækker blondiner, som din mor var med i."
"Jeg kendte dine forældre."
"Hej, Mariska. Jayne var min nabo og øvede sig på violin hver eftermiddag."
"Kære frk. Hargitay. Du skal have dette minde om din mor.
"Det er blandt andet din fødselsmeddelelse."
Jayne og Mickey Hargitay meddeler med glæde fødslen af Mariska Magdolno
Jeg beholdt alt, der blev sendt, og det var begyndelsen.
Jeg begyndte at tænke mere og mere på min mor.
Under pandemien holdt jeg tilmed hendes fødselsdag.
Tillykke med fødselsdagen Kære Jayne
Ikke mange holder fødselsdagsfest for deres afdøde mor,
men der var en slags magi over det.
Det var på det tidspunkt, at jeg ønskede at lære hende at kende.
Ikke som sexsymbolet Jayne Mansfield,
men bare som Jayne.
Min mor Jayne.
Min far, som var min klippe,
døde i 2006.
Der er så mange spørgsmål, som jeg aldrig fik stillet ham.
Jeg har heller aldrig talt med mine søskende om deres oplevelser.
Men jeg ønsker at forstå hende nu.
For det er en del af mit liv og af mig,
som altid har været gemt væk.
LOS ANGELES, CALIFORNIEN
Zoltan Hargitay MIN BROR
Jeg kan lide træet øverst.
Klar?
Jeg går herhen.
Jayne Marie Mansfield MIN SØSTER
Vi kysser som Danmama.
Sådan kyssede bedste.
Klar?
Mickey Hargitay Jr. MIN BROR
Klar?
Jeg mener...
- Så klar, som vi kan være. - Så klar...
Jeg ved ikke, hvordan du fik mig til det.
Jeg vil gøre dig til en stor stjerne
med de blå øjne.
Det sker ikke.
Så...
- Så sidder vi her. - Klar?
Ja. Det gør vi.
Jeg har ventet længe på denne dag.
Først vil jeg takke dig for at gøre det,
og jeg er nervøs lige nu,
for jeg ved, du ikke bryder dig om at tale om de ting.
Vi får se, hvor det fører hen, og vil du ikke tale om det, så lad være.
Tak, fordi du spørger mig, Marish.
Det er klart en ære,
og jeg vil selvfølgelig svare på dine spørgsmål.
Tak.
Først vil jeg spørge lidt om vores barndom.
For du har alle de minder, som jeg er jaloux på.
Jeg har ingen minder.
Du...
Kan vi holde en pause?
Mere end minder
kan jeg snarere huske en substans.
Som en nuance af en person, hvis det giver mening.
Jeg kan huske hendes tilstedeværelse
og nogle af følelserne fra dengang.
Jeg skal grave dybt ned for at finde dem.
Men den generelle følelse
var god i begyndelsen.
Dengang boede vi i Texas,
og det var bare mig og hende.
Jayne Marie TRE ÅR
Jeg kan se hende for mig...
Mor 19 ÅR
...fordi hun var så ung.
Min far hed Paul Mansfield.
På det tidspunkt var de gift.
Som barn kan jeg huske, at hun var optaget
af filmstjerner og gik i biografen hele tiden.
Det delte hun med mig.
Hun havde sine idoler.
Og hun ville være en af de stjerner.
Paul Mansfield var fra Texas og kirkegænger.
Det var ikke hans kop te.
Men hun var bidt af det.
Hun tog dramatimer.
Hun ville være en seriøs skuespiller.
Hun var fast besluttet på at blive det.
Hun bestemte sig for at tage til Californien.
Paul Mansfield tog med os.
Men han indså, at hun ville blive.
Så han tog afsted, og hun og jeg blev.
I begyndelsen accepterede hun alt.
Hun var model.
Hun underviste i dans.
Hun solgte slik i Wilton-biografen.
Alt for at blive bemærket.
Og hun tog mig med overalt.
Jeg har mange minder fra den periode. Jeg havde hende for mig selv.
Men så blev hun opdaget af en agent.
Hun fik auditions.
Da du først tog til Hollywood, forsøgte du at få rollen som Jeanne d'Arc.
Jeg forsøgte ikke at få rollen.
Jeg opførte en monolog fra Jeanne d'Arc for Milton Lewis,
som var castingchef for Paramount Studios, med henblik på en audition.
Han syntes vist bare, at jeg spildte mine åbenlyse talenter.
Han afblegede mit hår
og strammede mine kjoler ind. Her er resultatet.
Vi boede i en lejlighed i Los Angeles og fik det til at løbe rundt.
Og så pludselig begyndte hun at få roller.
Du giver ballade, Al.
Men jeg kommer med for at gøre gengæld.
Hvem stod bag?
Ray Borden.
Er du sikker?
Absolut, han sagde sit navn. Han var i øvrigt meget uhøflig.
Vi talte om dit og dat, og så sagde hun, hun var vild med John Facenda.
John Facenda?
Han er nyhedsoplæser på tv hver aften.
Klokken 23 i 15 minutter.
Hvornår forstod du, hvad der foregik?
Jeg må have været fem, seks år.
Hun var 22 år og var på Broadway.
ROLLELISTE
Stykket Will Success Spoil Rock Hunter?
gjorde hende kendt.
JAYNE MANSFIELD BROADWAYS KLOGESTE DUMME BLONDINE
Vi boede på Plaza Hotel.
En påske var hun og jeg alene, og hun sagde:
"Jeg har en overraskelse i badeværelset."
Jeg åbnede døren,
og der var hundredvis af kyllinger.
Vi satte os bare på gulvet og grinede.
Jeg bliver rørt.
For jeg kan mærke hende holde om mig og grine.
LOS ANGELES, CALIFORNIEN
Efter min mor døde som 34-årig,
havde vores familie meget at tage sig af.
Hun havde intet testamente.
Så staten solgte hendes ejendele for at betale hendes gæld.
Der var kun en håndfuld ting, som mine søskende og jeg kunne beholde.
Jeg har hendes babysko.
Åh gud.
- Og de er slidte. - Skønt.
Se lige.
De er vidunderlige.
- De er smukke. - Ja.
For mig handler det meget om at genvinde det tabte.
Selv fysiske ting.
Så jeg besluttede endelig at gennemgå familiens lagerrum,
for ingen havde åbnet kasserne siden 1969.
DALLAS' MANSFIELD NU EN STJERNE
Gid mine søskende kunne være her.
FOTOS
Åh gud.
Her er hun med Paul Mansfield.
Han er klippet ud.
Wow!
Der er meget af det.
Hvem klippede hun ud?
Jeg kan ikke huske det.
Der er far.
Mickey.
Hvad kan du huske om det?
Han var ikke ovre hende, da vi mødtes.
Hun døde den 29. juni 1967.
Mickey og jeg blev gift i april 1968.
Men man har dem altid hos sig. Elsker man nogen, forbliver de i hjertet.
Jeg er ligeglad med hvem. Jeg er helt ligeglad.
Men elsker man nogen, bliver de derinde.
Kom så.
Mickey var fra Ungarn.
Som 20-årig var han mester i skøjteløb.
Han var på fodboldlandsholdet.
Han dansede adagio.
Han kom til USA med syv dollars på lommen.
Så blev han cirkusakrobat.
Det var før, han trænede til at blive bodybuilder.
Han blev Mr. Indianapolis. Mr. Indiana.
Mr. Midwest America.
Og så Mr. Universe.
Mickey sagde: "Drømmer man det, kan man gøre det."
Sådan var Mickey.
Efter han blev kåret til Mr. Universe, fik han et job i et show
i New York for Mae West.
En aften
var Jayne Mansfield blandt publikum.
Efter showet mødte de hinanden,
og det var begyndelsen på...
en skøn periode i deres liv.
Det var kærlighed ved første blik.
Han var sådan en rar mand.
Man kunne se, hun var lykkelig.
NYGIFTE
Det var stort, da de blev gift.
Jeg var lykkelig.
Tingene ændrede sig allerede meget.
Jayne Mansfield og Mickey Hargitay
er lige steget af dette American Airlines-fly.
En kæmpe skare er samlet.
Jayne Mansfield er gået fra total ubemærkethed
til at blive en af nutidens mest omtalte stjerner.
I dag underskrev hun en filmkontrakt med 20th Century Fox.
Lige nu er hun en af de mest fotograferede kvinder i showbusiness.
Frk. Mansfield, for ikke så mange år siden
solgte du slik i en Hollywood-biograf.
Hvordan forklarer du din kometkarriere?
Altså, Joyce,
jeg har gjort det her.
Jeg brugte min pinup-omtale for at få en fod i døren,
for det var aldrig min ambition.
Kan du lide at gøre det?
Det er et middel.
Kan jeg lide det?
Det blev en fordel for mig og gjorde, at jeg kunne beskytte mig selv
og opnå mit mål.
Det er Rita Marlowe, stjerne på de skrå brædder, på lærredet og nu i tv.
Det er rigtig dårlig smag.
Hvad er?
At fortælle din kone det foran mig.
- Jayne, kan du lide det på Goose-luftbase? - Jeg elsker det. Mændene er opmærksomme.
Det er sandt. radaren slår ud.
GOLDEN GLOBE AWARDS I AFTEN
Jeg er hjemme hos Jayne Mansfield og Mickey Hargitay i Beverly Hills.
- Viser du os rundt? - Gerne. Kom med.
Hvad med stuen?
Jeg viser jer stuen.
Hvad er emblemet deroppe?
Vores våbenmærke. J og M for Jayne og Mickey.
Glenn Holse malede det.
Han malede også freskerne på klaveret,
amorinerne bag dig.
Du har tre børn.
- Ja, det er Mickey Jr. - Hej.
- Undskyld, han præsenteres først. - Goddag.
Jayne Marie, vores datter.
Goddag.
Og vores yngste søn, Zoltan Anthony.
Hvad kan du huske om den tid?
Hun legede med os omkring poolen.
Det var en hjerteformet pool.
Den var kæmpestor.
- Det var normalt for dig? - Ja.
Vi havde også en masse dyr.
Hun elskede dyr.
Kan du huske ozelotten?
Han var i et stort bur bagved, som vi kaldte junglen.
- I voksede op i en zoo? - Ja.
Vi havde en zoo, men jeg husker intet.
Ja.
Hvordan havde du det med at se dem så ekstravagante?
Blev det nogensinde normalt?
Det er svært, fordi man er et barn. Man kender ikke til andet.
Ja.
Man tænker:
"Sådan er det. Det er mit liv." Man kender ikke til andet.
Men jeg følte mig elsket og beskyttet.
Det gjorde det største indtryk.
Hun kom engang ind og sagde godnat.
Og...
...kom så tilbage ti minutter senere
og gav mig et skønt kram,
men jeg så på hende,
men lod, som om jeg sov, og så faldt jeg i søvn.
Ja.
HEMET, CALIFORNIEN
Tak.
Ingen tror på min alder.
Jeg bliver 100 næste år.
Er det Rusty eller Ray?
- Rusty. - Rusty.
De kan sige, hvad de vil, så længe min middag er til tiden.
I hvilket år mødte du hende?
1957.
Hun hyrede mig til at håndtere fanbreve,
men jeg blev hendes pressesekretær.
Jeg tog mig af telefonopkald og lavede aftaler og den slags ting.
Pressevirksomhed.
Hun var kendt for at åbne butikker.
Men det var mere end det.
Hun viste sig frem.
Foran fans.
Hun sagde:
"Afvis aldrig nogen, der beder om en autograf,
"for uden dem er der ingen mig."
Gad vide, hvor meget denne omtale overskygger dit skuespil?
Du er foran publikum lige så ofte
på billeder og i aviser, som du er i film.
Nu skal du høre, Robert,
der er to vigtige ting i en skuespillers liv.
Det vigtigste er at være en god skuespiller,
en stor stjerne.
Det er umådeligt vigtigt.
Det andet vigtige er at være kendt.
Sophia Loren lader Jayne Mansfield stjæle billedet
Overeksponering er ikke tilfældig
HISTORIEN OM JAYNE MANSFIELD
Jeg er sikker på, at her i aften...
Så I arbejdede kun sammen.
Ja.
Hun talte hver en clips.
Hun var grundig.
Ja.
"Hvad skete der med den?"
Hun holdt rede på alting.
På alting.
Hej, Jayne.
Jeg vidste det fra filmen, jeg lavede med dig.
Will Success Spoil Rock Hunter.
Den var ret sjov.
Du var den sødeste.
Også den ældste.
Jeg har sagt til andre,
at du ikke er en dum blondine.
Folk bør vide, at du faktisk er et kvikt,
sentimentalt og forstående menneske.
Det her er din facade,
der ikke er bygget op på dit virkelige jeg.
Det er sødt af dig. Tak.
Du ved vist godt,
at det er skuespil fra din side, ikke?
Åh, det er...
Det ved de fleste ikke.
Jeg tror, at det er sådan.
Publikum betaler billetter for at se mig på en vis måde,
og...
De får noget for pengene.
Jeg mener, at det hører med til rollen som skuespiller.
Kan du fortælle om rollen, hun spillede?
Hvor kom den fra?
Det var studiets ønske.
BEDRE END MARILYN MONROE!
Hun kopierede Marilyn Monroe lidt.
Det er mig på stranden.
DEN SØDE KLØE 1955
Mit hår var lidt længere.
Åh, Rock Huntington, jeg ved det...
Åh, så fristende,
men hvorfor skænker du ikke champagne først, skat?
Jeg havde det svært med stemmen,
for jeg forstod den ikke, og det irriterede mig.
Jeg tror ikke, at Jayne kunne lide den, men den gav hende succes.
Så hun fulgte trop.
Hvad har vi ellers hjemme?
Vi har en ozelot og en beostær.
- En ozelot, en babytiger? - Ja.
"Jeg har en ozelot og en beostær,
"og vi har også en elefant og..."
Ja, det er hende.
Hun talte ikke altid sådan.
Hun spillede en rolle.
En karakter.
Det er karakteren Jayne.
Talte hun om, hvad hun lavede?
Vi diskuterede det ikke. Vi udlevede det.
Men hun så ikke så underlig ud derhjemme.
Hun havde et tørklæde om håret og sad i solen uden makeup.
Hun var bare Jayne.
Hun havde humor.
Vi havde samtaleanlæg, og når jeg havde besøg,
råbte hun i dem og lavede underlige lyde.
Hun var også meget veltalende.
Hun talte fransk, italiensk, spansk og ungarsk.
Hun ville have, at vi blev eksponeret
for mere.
Hun tog mig med til Walter Reed-hospitalet for at besøge sårede soldater.
Hun havde stor medlidenhed med dem.
Hun ville vise mig den anden del af livet.
De ligger der bare alene.
Der er ingen til at sige: "Jeg elsker dig."
Især den her mand gjorde indtryk på mig. Han havde mistet begge ben.
Det, der rører mig mest, er, at de ikke er...
Ingen af dem...
De er så stolte over det, de har gjort.
De er slet ikke bitre.
Det var ikke en person, der forsøgte at være en anden.
Det var hende.
Hvordan havde du det med,
at du vidste, hvem hun var,
og hun så lød så anderledes offentligt?
Det føltes ikke naturligt. Det føltes forkert.
Så jeg kiggede den anden vej, når jeg hørte...
den offentlige stemme.
For jeg vidste, at hun var klog.
At jeg spiller violin og nu klaver,
minder jer måske om en berømt historie om dr. Samuel Johnson.
Engang da han så en hundehvalp gå på bagbenene, sagde han:
"Man forventer ikke, den gør det perfekt. Man er bare overrasket over, den gør det."
Det beviser, at ikke blot spiller jeg violin og klaver,
men jeg ved også, hvem dr. Samuel Johnson er.
Vera Peers MIN BEDSTEMOR ("DANMAMA")
Du gav hende sang- og dansetimer, fru Peers.
Ja, det gjorde jeg, Ralph.
Som hun blev ældre, fik hun klaver- og violintimer.
Philip Williams fra SMU underviste Jaynie,
og han håbede at se hende i Carnegie Hall.
Så talentfuld var hun.
Ved du, hvorfor klaver og violin
ikke spillede en større rolle i hendes karriere?
Jeg kan ikke tale for hende.
Men jeg ved blot, at hendes mål var at blive en seriøs skuespiller.
Det fortalte hun mig fra begyndelsen.
Og hun prøvede på det.
Det angår ikke mig,
men ved du, hvad jeg gjorde ved en, jeg var forelsket i?
RUTEBIL PÅ AFVEJE 1957
Jeg smadrede en stol på hans hoved, da han kyssede en dame til en fest.
Han prøvede sikkert aldrig igen.
Ingen anelse. Jeg så ham aldrig igen.
Men han er lykkeligt gift.
Tjente jeg til føden?
At smadre en stol på en fyrs hoved kan skabe mirakler,
der kaster glans over dit liv.
Hvorfor spillede hun ikke flere af de roller?
Fordi rollerne ikke kom.
Hun gjorde, hvad hun skulle.
Marilyn Monroes vidunderlige, tragiske liv
fik en dramatisk ende som 36-årig.
Hendes berømte lig bliver kørt fra hjemmet,
hvor hun blev fundet med et tomt glas sovepiller.
Sexsymbol, som hun elskede at være. Dum blondine, som hun ikke var.
Skuespiller med undervurderede ambitioner.
Mor beundrede Marilyn,
men hun indså, at denne blonde facade
var en boks.
Omkring det tidspunkt fortalte hun,
at hun ville ændre sit image.
Fru Mansfield,
er der spørgsmål, du hader at blive stillet?
Ja, jeg bryder mig ikke om at blive udspurgt om mine mål,
for det har folk spurgt mig om før,
og det bryder jeg mig ikke om.
Jeg fornemmer, at min krop bliver omtalt meget mere end mit intellekt.
Det vil jeg gerne ændre.
NY "MANSFIELD" STILLET TIL SKUE
Jayne, du er endnu en smuk, men dum blondine.
Du søger omtale.
Hvordan har du det med det image?
Det er ikke sandt.
I begyndelsen var jeg imødekommende,
men ikke på det sidste på grund af
min karrieres medvind.
Den "nye" Jayne Mansfield vil bevise sit værd
Jayne, vi har talt uformelt uden at indøve det.
Men jeg er bekymret, ikke dybt bekymret.
Men hvorfor den nye Jayne Mansfield?
- Tja... - Er du seriøs?
Ja, jeg er seriøs.
Jeg har været heldig at være fremstået
som en flot pige i en årrække.
Det er jeg enig i.
Undskyld. Der ryger mit nye image.
Ændre dig? Det er som at skjule en faldskærm.
Jeg mener...
Du klarede dig fint.
Der er et punkt, man ikke overskrider...
Situationen er den her.
Jeg er klar til at blive mig selv nu.
Jeg har været en anden i en årrække.
Mener du det med violinen?
Jeg spiller et par noder for dig.
- Spiller du godt? - Jeg spiller.
Den skal løsnes lidt. Buen er for stram.
- Jeg ville sige... - Er det sjovt?
Du skal ikke udfordre skæbnen.
Glem det. Kys mig.
Vi kommer tilbage, men først har vi en besked fra Moving David Wise.
Mere end hendes skuespil
har hendes musik været et symbol på den Jayne, jeg ville lære at kende.
Så for et par år siden sporede jeg en violin, som jeg mente var hendes.
Det viste sig, at det nok ikke var det.
Jeg kontaktede også personen, som købte min mors hus.
Det var ti år efter, hun døde.
Sanger og sangskriver Engelbert Humperdinck.
Han solgte huset i 2002, og derefter blev det revet ned.
Men han beholdt nogle ting, herunder min mors klaver,
og jeg har håbet i årevis, at han ville skille sig af med det.
Hej, John. Det er Mariska.
Mariska, du godeste.
Er Louise stadig din ven?
Ja.
Hun havde fortalt mig,
at Engelbert ville sælge klaveret,
og jeg har ikke hørt fra hende i en måned.
Jeg prøver at følge op.
Det ville være utroligt. Mange tak.
Jeg vender hele tiden tilbage til,
om hun kunne have gjort det på en anden måde.
Hun var 21 år, da hun begyndte.
Hun blev formet af folk omkring sig.
Desværre havde hun det forkerte selskab,
bortset fra Mickey.
Jeg har et spørgsmål.
Da jeg gennemgik billederne i lagerrummet,
fandt jeg det her.
Jeg fandt alle de her billeder.
Det er Mickey.
Jeg kan huske, da hun klippede i billederne.
Sagde hun hvorfor?
Jeg husker det ikke. Var hun sur, holdt jeg mig væk.
Gad vide, hvad der skete.
Hvornår blev det svært for dem? Ved du, hvad der foregik?
Jeg ved, at de var uenige om børneopdragelse.
JEG ELSKER DIG JAYNIE
Hendes karriere gik heller ikke så godt.
FOX DROPPER MANSFIELD
...bekymret for sin karriere.
Hun vendte tilbage til rollerne som dum blondine.
DU HAR LÆST OM HENDE I PLAYBOY...
Jeg tror ikke, det var let for hende.
SE NU HELE JAYNE MANSFIELD
Jeg tror ikke, det var let for Mickey.
Hun var opslugt af negativitet.
Fordi hun ikke havde sit drømmejob.
Og jeg tror, at hun fik...
en depression.
Man er aldrig sig selv, når man er deprimeret.
Men Mickey sagde, at det begyndte at blive rigtigt svært,
fordi Jayne...
Jayne kunne lide at være i søgelyset.
Hun kunne lide at være i søgelyset.
Hun mødte andre.
Hun mødte andre mænd,
og ægteskabet gik i opløsning.
Jeg tror, at Jayne sårede Mickey dybt.
Jeg tror, at...
Hun dummede sig, da hun blev skilt fra Mickey.
JAYNE MANSFIELD SKILT
Mickey havde positiv indflydelse på hende.
Og skønt han var blevet dybt såret,
elskede han hende.
Han havde altid elsket hende,
selv efter deres skilsmisse.
Hvad skete der efter skilsmissen?
Hun kom tilbage til Mickey mange gange efter det.
Og de var sammen i et par måneder.
JAYNE RINGER TIL MICKEY
På det tidspunkt var Jayne gravid med dig.
OKTOBER 1963
Velkommen til Californien.
Hvordan er det at være hjemme?
Det er vidunderligt.
Det er skønt.
Jeg har ikke været hjemme siden marts.
Jeg har været overalt i verden.
Jeg er lige blevet færdig med Dog Eat Dog i Jugoslavien og Rom.
Nu er vi tilbage, så Mickey kan fortsætte sit tv-arbejde, og vi kan få en baby.
Præcis.
I januar eller sidst i december får vi vores fjerde barn.
BABY NUMMER FIRE
Jeg er baby nummer fire.
Da jeg blev født,
skete der vist en hel masse.
Så der er en mening med billederne.
Hun ser ikke ud til at holde mig meget.
Hun var optaget af noget andet,
og jeg måtte tackle det.
Jeg ved ikke, om jeg var knyttet til hende.
Det ved jeg ikke.
Det er mine børn.
Hvad vil du sige om dem?
Det er Miklos.
Zoltan.
Maria Magdalena.
Må jeg spørge om mit navn?
For på min fødselsattest står der Mariska Magdolna.
- Ja. - Ikke?
Men I kaldte mig Maria.
Ja.
Dit navn var Maria i starten.
- Altid Maria. - Ja, i begyndelsen.
I Merv Griffin Show siger hun Maria.
Hvad hedder du, skat?
Jeg hedder Maria.
Maureen?
Det er Maria.
Hun havde noget med dit navn.
Vi var et sted,
og pressen interviewede hende.
Journalisten sagde:
"Hvordan har lille Mariska det?"
Jayne sagde: "Hun hedder Maria. Jeg staver det for dig.
"M-A-R-I-A. Maria."
Du nævnte, at min mand kunne være med.
Han er gået ud et øjeblik.
Han er nok tilbage. Kan vi gøre tegn?
Matt.
Kom med slænget. Matt Cimber.
Hej, Matt.
Matt Cimber MIN MORS TREDJE MAND
Det er Jayne Mansfield.
Jeg kender dig ikke. Alt vel?
Han kom ind i vores liv,
og det var
ødelæggende og lidt: "Hvor er min far?"
Pludselig blev vi italienere,
og det var: "Du kalder mig mama, du kalder ham papa".
Hvad var nu det?
Det var underligt.
Familielivet blev fragmentarisk.
De sloges som vildkatte.
Matt havde et iltert temperament,
men Jayne indrømmede det aldrig.
Overmandede nogen hende,
ville hun sige: "Alt er fint."
Jeg spurgte hende om det. "Åh, vi har bare skændtes. Vi er okay."
Men hun havde blå mærker.
Hvorfor gifte sig med ham?
Han var instruktør.
Men han gjorde intet for hendes karriere.
Det ændrede sig for hende i 60'erne.
KEDSOMHED MED JAYNE MANSFIELD
Hun måtte vende sig mod natklubber.
Hvad involverer dit nuværende nummer?
Jeg synger og danser lidt,
fortæller jokes og har det sjovt.
Jeg synger ikke som Judy Garland.
Jeg danser ikke som Cyd Charisse.
Jeg underholder.
På det tidspunkt begyndte hun at drikke
og tage piller.
Så jeg tog mig af at skjule bourbonen,
tømme pilleglassene og sådan.
Jeg holdt opsyn.
Matt var det værste, der skete for hende.
Det eneste gode, der kom ud af det, var Tony.
Nu præsenterer vi en ny baby,
hvis mor er stjernen Jayne Mansfield.
Noget helt særligt.
Vi går nu backstage og møder den nytilkomne.
Min far Matt talte aldrig om hende.
Det er beklageligt,
for jeg spurgte aldrig, og jeg ved ikke hvorfor.
Men din far og vores mor...
Der er ting, som jeg har hørt og altid har været...
- bange for at diskutere med dig. - Nå...
- Grimme ting. - Ja.
- Om deres forhold. - Det tror jeg gerne.
Men...
Jeg kender ikke til de grimme ting.
Jeg ved ikke, om jeg har lyst til at kende til dem.
Jeg vil ikke bære rundt på det,
for jeg ved ikke, hvad det gør godt.
Den 11. april 1936.
Herbert W. Palmer, 32,
advokat fra Phillipsburg og bosiddende i Pen Argyl, Pennsylvania,
døde pludseligt i sin bil
på vej til Morris Street Hill, Phillipsburg,
lørdag aften.
Da han kørte op ad bakken, faldt han om.
Hans kone stoppede straks bilen.
Lægerne erklærede hr. Palmer død af et hjerteslag.
Han efterlader sig sin kone, fru Vera Palmer,
og en datter, Vera Jayne.
MIN MOR TRE ÅR
Her begynder jeg nu
og kigger på vores mor.
Den her lille pige, hvis far døde,
da hun var tre år gammel,
og hun var i bilen hos ham.
Vi begynder der med Jayne.
Vi begynder med tabet.
Og det kender jeg til.
Talte hun overhovedet om sin barndom?
Nej, aldrig.
Men tabet af sin far
bar hun rundt på hele livet.
Jeg så hende græde flere gange foran hans foto.
Folk kender ikke hele historien. De ved kun, hvad de ser.
Hun traf ikke altid gode valg med mænd.
Men nu skal du høre.
Jeg tror, at hendes ulykke går tilbage til farens død.
Hun brugte sit liv på at lede efter sin far.
En ung pige, der ledte efter sin far.
JULI 1966
I 1966
ville Jayne endelig skilles fra Matt Cimber.
Jayne Mansfield vil skilles fra tredje ægtemand
Og på det tidspunkt
begyndte hun at date sin skilsmisseadvokat
ved navn Sam Brody.
Sam Brody MIN MORS SKILSMISSEADVOKAT
Jeg kunne slet ikke lide ham. De skændtes meget.
En morgen gik jeg ind på min mors værelse,
og hun havde solbriller på.
Jeg blev overrumplet.
En lille dreng. Hvorfor havde mor solbriller på?
Men hun tog dem af, og hun havde to blå øjne.
Det gjorde ondt.
Han var ikke en god mand. Det vidste jeg straks.
Hun følte sig afmægtig.
Men...
Min far INTERVIEWET I 1989
Men hun indså ikke, at hun havde sig selv.
Når man mister sig selv...
mister man alt.
Jeg prøvede at sige, at hun havde sig selv.
Det var det vigtigste.
Hun havde altid mig. Men det var ikke nok.
JUNI 1967
Der var en aften i 1967.
Jayne var i New York med Sam Brody,
og hun ringede til Mickey og bad ham komme.
På det tidspunkt datede Mickey og jeg allerede.
Så vi tog afsted sammen.
Hun var blevet maltrakteret og var ikke sig selv.
Hun og Mickey gik ud at spise.
Han ville hjælpe hende med Sam.
Og så to uger senere
tog hun til Biloxi, Mississippi, for et show.
Og ved midnat var det planlagt, at de skulle til New Orleans.
Du, Mickey og Zolie var i bilen med Jayne,
chaufføren og Sam Brody.
Da skete det.
Jeg vil sige noget, men jeg vil ikke tale om det,
for det var de sidste minutter i hendes liv.
Bare så dyb.
Min mor.
Ja.
Så...
Mor skændtes med personen foran.
Det var Sam.
Hun ville væk fra Sam.
Hun satte sig på bagsædet.
Hun gik ind på tankstationen. Jeg tror, hun ringede til far.
Det sagde han, at hun gjorde.
Jeg talte med hende en time før.
Hun sagde i telefonen:
"Vi har blot endnu en time,
"halvanden times køretur.
"Det er sent.
"Jeg får ungerne ind på bagsædet
"og lader dem sove."
Så satte hun sig på forsædet.
Jeg har ofte tænkt på, hvorfor hun ikke blev på bagsædet hos os.
Men hun trøstede mig
og sagde, at alt ville løse sig.
Tyve-tredive minutter senere hørte jeg hende skrige højt.
Det var det, der var stille.
Mine hænder og arme føltes sprøde.
Min hud rørte sig ikke,
fordi der var blod overalt.
Så kiggede jeg op og så...
Jeg troede, at jeg så min mor på forsædet.
Det var en lyshåret dame,
og hun vendte sig om og så på os,
og det var ikke min mor.
Det var en anden, der havde fundet os i vejkanten.
Kan du huske, hvad der skete efterfølgende?
Jeg faldt i søvn.
Vi blev kørt til et hospital.
På et tidspunkt vågnede jeg.
Jeg kiggede mig omkring og kunne ikke se dig.
Jeg sagde: "Hvor er Maria?"
De svarede: "Hvem er Maria?"
Så vi vendte om.
Du lå under passagersædet.
Med en hovedskade.
Og...
gudskelov.
Gudskelov vågnede Zolie.
JAYNE MANSFIELD OG TO ANDRE DØR I ULYKKE
SKUESPILLER, ADVOKAT OG CHAUFFØR DØR
BØRN OVERLEVER PÅ BAGSÆDET
VI LEVER FOR AT ELSKE DIG MERE FOR HVER DAG
Efter det skete...
JAYNE MANSFIELDS KVÆSTEDE DATTER
...ringede Mickey.
Han bad mig komme hen på hospitalet.
Mickey Jr. OTTE ÅR
Zolie SEKS ÅR
Mig TRE ÅR
Da Gud tog Jayne fra os,
havde jeg en drøm om hende.
Vi var på en footballbane,
og der var en scene.
En limousine holdt ind.
Limousinens dør åbnede sig,
og hun kom gående tværs over banen.
Hun kom hen til mig og sagde:
"Jeg er glad for, at du tager dig af børnene.
"Du gør et godt stykke arbejde."
Det var en drøm,
men det betød en del.
Det betød meget for mig. Det var dumt.
Men jeg tror, at Mickey og jeg skabte et kærligt hjem.
Vores familie forsøgte at opbygge et nyt liv.
Jayne Marie flyttede ind hos sin onkel.
Tony tog med sin far,
og vi flyttede ind i et nyt hus.
Det er nogle af mine første minder.
Jeg kan huske, at jeg ved køkkenbordet legede
en leg med min far.
Ville jeg ikke spise noget, spiste min far det i smug.
Vi grinede højt. Det var de bedste øjeblikke.
Men om sommeren
tog de til Europa.
Af og til sendte de mig alene hjem til min bedstemor.
Vera Peers MIN BEDSTEMOR ("DANMAMA")
Jeg blev trist,
fordi jeg blev skilt fra familien.
En gang som 12-årig
var jeg der.
Jeg talte respektfuldt om min far, som jeg altid gjorde.
Hun så på mig med et underligt udtryk
og sagde: "Du har kun mig."
Jeg vidste, at det betød noget,
men jeg vidste ikke hvad.
Da jeg var 21, blev en fyr ved navn Sabin Gray,
som stod for Jayne Mansfields fanklub,
ved med at ringe til mig og invitere mig over.
Han sagde, at de holdt en slags valentinsfest.
Sabin var meget vedholdende:
"Det vil betyde meget, hvis du kommer."
Så jeg accepterede.
Da jeg kom derhen,
havde de plakater af hende på væggen,
silhuetter
og alt muligt, han havde samlet.
Det var lidt underligt for mig.
Men et par år efter det,
da jeg var 25,
blev jeg inviteret hjem til Sabin igen,
og vi var alene.
Så sagde han:
"Vil du se et billede af Nelson?"
"Hvem er Nelson?"
Så forsvandt alt blodet fra hans ansigt.
Han blev hvid som et spøgelse.
Han så på mig i panik og sagde:
"Det passer nok ikke."
Jeg sagde: "Hvad passer ikke?"
Vi gik rundt om hjørnet, og han tog en bog ud
og åbnede siden, som han viste mig.
Jeg fattede ikke, hvad jeg så.
Det var en mandlig version af mig.
Og det var, som om...
Gulvet forsvandt under mig.
Det var, som om...
Det var, som om bunden faldt ud.
Mit fundament forsvandt.
Og livet, som jeg kendte det, ændrede sig uigenkaldeligt.
Jeg kørte hen for at besøge min far.
Jeg gik ind.
Jeg græd voldsomt.
Jeg sagde:
"Hvorfor har du ikke sagt, at du ikke er min far?
"Du har løjet for mig."
Og han...
svarede: "Hvad taler du om?
"Jeg elsker dig. Du er min datter.
"Hvor har du hørt det? Det er noget fis."
Han blev mere oprørt end mig,
mere overbevisende end mig.
Det gjorde virkelig ondt på mig,
men jeg kunne se, at han havde det værre.
Så jeg besluttede aldrig at tale om det igen.
Jeg ville aldrig nævne det for ham igen.
Og det gjorde jeg aldrig.
Men
jeg havde dårlige år efter det.
Jeg sagde det ikke til nogen.
Jeg græd hver aften i sengen,
fordi jeg følte mig fortabt.
Jeg havde en identitetskrise.
Var jeg Mariska eller Maria?
Var jeg ungarer eller italiener?
Hvem var jeg beslægtet med? Hvor hørte jeg til?
Og tilmed var jeg frugten af en affære,
en uretmæssig, syndig fejltagelse.
Jeg var så vred på min mor.
Fordi hun efterlod mig i det her rod.
Og for at såre min far.
Jeg følte mig alene og uden anker.
Så for at overleve
fjernede jeg den del af mig selv,
der var min mors datter.
Men så indså jeg, at der var den her anden person.
Hvem var det?
Kender han ikke til mig?
Tænkte han ikke på mig?
Han måtte vide det. Hvorfor ikke gøre krav på mig?
Han var entertainer.
Så fem år efter, da jeg var 30 år,
tog min ven og jeg til Atlantic City
for at se hans show.
Efter showet
kom han ud, og jeg sagde:
"Hej, Nelson. Jeg hedder Mariska Hargitay.
"Jeg forstår, at du kendte min mor."
Han så på mig
og brød ud i tårer.
Han tog fat i mit øre.
Han sagde: "Jeg har ventet 30 år på dette øjeblik."
Vi blev oppe til klokken fem om morgenen
og bare talte.
Han sagde, at jeg havde to søstre.
Han fortalte mig hele historien.
Det var for 30 år siden.
Jeg har holdt det skjult lige siden.
Så her sidder vi.
Her sidder vi.
Jeg var oppe
stort set hele natten.
Jeg tænkte på, hvordan du og jeg har levet med hemmeligheden,
siden jeg var 25.
Ja.
Jeg har ventet længe på det her.
Tak for din tålmodighed.
Pjat.
Da jeg kom til Vegas i 1965, spurgte en journalist:
"Er du Nelson Sardelli,
"der havde en affære med Jayne Mansfield?"
Jeg svarede: "Gør mig en tjeneste."
Han sagde: "Hvad?"
"Se mit show.
"Er jeg elendig, kan du slagte mig.
"Gøre en ende på min karriere.
"Men nævn ikke vores forhold."
Nelson Sardelli, giv ham en hånd.
MARTS 1963
I starten af min karriere
havde jeg et show i Atlanta,
og den her aften ville jeg gå en tur.
Pludselig så jeg et stort postyr foran klubben.
Jeg gik ind i klubben.
Servitricen kom rendende.
"Jayne Mansfield er her."
Jeg gik hen til Jayne,
og Jayne så på mig, og hun talte italiensk.
Hun sagde: "Buona sera.
"Kom og se mit show."
Det gjorde jeg.
Da showet var slut,
sagde hun: "Vi tager din bil."
Jeg sagde: "Wow."
Hvor var min far?
Der var familiebøvl.
Så de talte ikke med hinanden.
Var hun separeret, eller hvad foregik der med min far?
De var separerede.
Går man ud på offentlige steder...
Ja.
Vi gik ud sammen alle steder.
Så begyndte vi at optræde sammen.
Så blev jeg præsenteret for hendes børn.
Og jeg tog til Juarez, da hun blev skilt.
Jeg var hos hende.
JAYNE MANSFIELD FÅR SKILSMISSE
Jayne Mansfield ankommer til El Paso med Nelson Sardelli.
"Vi håber at blive gift."
Efter det lavede vi en film
i Tyskland.
Så lejede vi en bil
og kørte rundt i hele Europa.
Hvor er de smukke billeder?
Det er i Alperne.
Fortæl.
Her kom vi ind i Italien.
Hvornår fandt du ud af, hun var gravid?
Tyskland.
Det vidste jeg ikke.
- Wow... - Ja.
Fars dag, 1963.
"Til Nelson.
"Denne specielle dag er endnu mere speciel for os begge.
"Frøet fra vores evige kærlighed vokser
"som det unge træ, der en dag bliver et stærkt egetræ.
"Te amo, al di la, Jayne."
Al di la betyder...
"længere endnu".
"Kæreste mor.
"Jeg befinder mig måske i mit livs sværeste periode.
"Rådvildhed angående Mickey og Nelson.
"Jeg har to mænds kærlighed.
"Jeg elsker dem begge dybt.
"Jeg håber, at Gud snart viser mig vejen,
"for jeg er deprimeret."
JUNI 1963
TRE MÅNEDER INDE I DERES FORHOLD
Sidst på turen
tog vi til Peterskirken.
ROM, ITALIEN
Hun sagde: "Lad os afgive løfter."
Det var smukt.
Hun så på mig og sagde:
"Nelson, tænk, hvis vi var gift,
"og jeg blev gravid med en anden mand,
"tog du mig så tilbage?"
Jeg var målløs.
"Hvor vover du at stille mig det spørgsmål?"
Forstår du det?
Det var bare...
Det var et styrtdyk.
Jeg kunne ikke klare det.
Det var for meget.
Jeg sagde: "I morgen tager du tilbage til Amerika, jeg bliver.
"Og du og jeg vil aldrig se hinanden igen."
Du vidste, at hun var gravid med dit barn?
Ja.
Mariska, jeg benægter det ikke.
Det var mit livs største synd.
Jeg tog fejl.
Talte du med hende igen?
Det piner mig, at jeg aldrig talte med hende igen.
For mange betalte prisen for vores kærlighedsaffære.
Jayne og Mickey. Velkommen.
Hvordan føles det at være hjemme?
Det er skønt.
Jeg har ikke været hjemme siden marts.
Nu er vi tilbage, så Mickey kan fortsætte sit tv-arbejde,
og vi kan få et barn.
Det stemmer.
Jeg ved ikke, hvordan din far havde det.
Men jeg er taknemmelig.
Hvorfor gav du ikke lyd efter min fødsel?
Da din mor døde,
ville din bedstemor Vera have, at jeg lavede rav i den
og gjorde krav på dig.
Men Mickey var den far, du kendte.
Dine søskende var dine søskende.
Hvordan kunne det blive til din fordel?
Og som årene gik,
fik jeg mulighed for at tale med Mickey Hargitay en gang.
Han sagde til mig:
"Nelson,
"ingen skal sige, hvem der er far til mit barn."
Jeg svarede:
"Jeg vil ikke sætte dig i forlegenhed.
"Nogensinde."
Jayne Mansfield fik tre børn
med Mickey Hargitay, Miklós,
gid udtalen er korrekt,
Zoltan og Mariska Hargitay
blev opfostret af deres far,
efter deres mor døde.
- Mariska, goddag. - Goddag.
- Mickey, en fornøjelse. - I lige måde.
Tak.
Hvor meget har din far fortalt om din mor?
Hvad har han fortalt dig?
Det dukker bare op i en samtale.
Vi taler om alt.
Bare når det dukker op.
Før jeg fandt ud af det,
talte du og far så om Nelson?
Han må være blevet nævnt.
Kom det op, ville han sige: "Jeg er hendes far.
"Jeg er hendes far." Punktum.
Uanset mit eventuelle spørgsmål
ville jeg respektere Mickey,
for han havde sagt, hvad han vidste.
Da Mariska blev født,
tog hendes mor og jeg til Ungarn,
og vi bekendtgjorde det for mine forældre.
Min mor ønskede at kalde hende Mariska.
Sådan blev hun Mariska. Hun er en ægte ungarer.
Mickey var en skøn far. Han var fuld af kærlighed.
Men jeg tror, at Mickey kunne lukke ned for smerte.
Det tror jeg, at han gjorde meget med Jayne.
Så han sagde: "Mariska er min datter."
Det sagde han, indtil den dag han døde.
JAYNE MANSFIELDS TRAGISKE HEMMELIGE LIV
"Hun skubbede til mig: 'Få fat på italieneren.'
"Jeg talte med ejeren,
"og så nærmede Erwin sig Jaynes bord
"med den flotte italiener på slæb.
"Han præsenterede italieneren som Nelson Sardelli,
"en kunstner, der optrådte på en nærliggende klub.
"Der blev ikke sagt noget særligt,
"men mødet havde betydning for Jayne.
"'Det', sagde hun, da vi gik,
"'bliver far til min bambino,
"'min smukke italienske baby, som jeg altid har ønsket mig.'"
Hvad ville hun mon sige til din bog?
Hun ville stille spørgsmål.
"Hvorfor sige det? Det kunne du have udeladt."
Var det din opgave at fortælle om min biologiske far?
Det jeg kendte til, ja.
Da du skrev den,
tænkte du så på, hvordan det ville påvirke min familie?
Nej.
Jeg beklager, hvis folk blev sårede.
Det stemte overens med min viden.
Men jeg ville ikke såre nogen, og jeg beklager, hvis det skete.
Jeg vil generobre min egen historie.
Det handler det om for mig.
Jeg har brugt 35 år på at skjule den.
Til ære for min far.
Men jeg har også indset,
at det ikke ærer nogen at holde på en hemmelighed.
Det tog tid at finde ud af.
Jeg har tænkt på...
vores meget lange rejse.
Ja.
På op- og nedture, på komplikationer,
på glæder og sorg.
Og...
Jeg vil sige, at vi har ventet længe
på denne dag.
Ja.
Jeg kan huske, da jeg fandt ud af, at jeg havde en søster.
Det var vist i mellemskolen.
Vi var en meget åben familie,
men der var mange låste skuffer i hans skrivebord.
Sandheden er,
at man altid ved, når der er en sandhed,
for det, der ikke er sandt,
er det, man gør omkring den.
Selv som lille vidste jeg det.
Der var noget.
En dag fik jeg låsen op,
jeg trak skuffen ud og så en kuvert bagerst.
Den var fra din bedstemor, lige efter din mor var død.
Der stod: "Kære Nelson..."
Jeg vil fortælle dig, hvad mit 11-årige jeg troede, der stod.
Det var stort set: "Kære Nelson.
"Jeg ved, at du har børn.
"De er sikkert skønne,
"men der er det her utrolige barn, som er dit
"og bedre end alle dine andre børn."
Jeg ved, at der ikke stod det,
men det læste jeg, og der stod, at hun var din familie.
Så jeg styrtede ud i køkkenet med brevet
og græd og sagde: "Hvad er det?"
Han blev meget alvorlig og sagde:
"Jeg kender ikke denne lille pige."
"Denne lille pige..." Jeg kommer til at græde nu.
Han sagde: "Denne lille pige har en far, der elsker hende,
"som jeg elsker dig. Den lille pige er i sikkerhed."
"Og er hun okay, hun har lige mistet sin mor,
"kan vi ikke tage hende fra familien, hun kender."
Det var deres beslutning, og derfor tav de.
Det gav god mening for mig.
Så jeg gemte det bort.
Så mange år efter mødte jeg dig.
Det var din fødselsdagsfest.
Far og jeg var der, og Katie Couric var der,
og hun insisterede: "Hvordan er I i familie med Mariska?"
"Vi er bare venner af familien."
Hun gik rundt og kom tilbage: "Hvordan var I nu i familie?"
Jeg kaldte på dig, da du gik.
Vi må tale.
Hvordan håndterer vi,
at vores verdener støder sammen?
Det er så...
Det er hårdt,
at jeg ikke var klog nok dengang
til at sige: "Det skal du ikke bære alene."
Mit behov var så stort,
mit behov for at holde Mickey i hævd var enormt.
Men jeg tog fejl.
For I skulle leve alle de år med hemmeligheden,
og I var så generøse over for mig.
Så tak.
Jeg har et spørgsmål.
Hvordan har du det med,
at vi fortæller hele historien?
Det vil...
Det er ude. Slut med hemmeligheder.
Alt det, der sker nu...
Det er, som om...
en stærkere og højere magt
tilgiver mig for mine fejltagelser.
Jeg kan intet ændre,
men jeg fortryder, at jeg frigjorde mig fra din mors liv.
For måske ville visse ting ikke være sket.
Ja.
Men jeg har endnu en ting at sige.
Jeg ville godt have haft endnu en samtale med din far,
før han døde,
for jeg ville gerne undskylde.
Jeg er sikker på,
at jeg også havde del i hans lidelser.
Tak for de ord.
Det er...
Jeg er så glad for,
at jeg har fået mulighed for at sige de her ting.
Du er 89, så du får snart chancen.
Hvordan lyder min nekrolog?
Du er den bedste.
I egen høje person!
- Ja? - Ja, selvfølgelig.
Selvfølgelig.
Åh gud!
Åh gud, du er så...
Godt så.
- Jeg ringer i morgen. - Okay.
Jeg tænker hele tiden på, at vi mistede vores mor,
men ved at lave den her film
puster vi nyt liv i hende.
Hun føles levende for mig på en smuk måde.
Jeg spurgte faktisk Alexa:
"Alexa, dør en sjæl?"
Og Alexa... Vil du høre det?
Alexa-Alexa?
Ja. Alexa, dør en sjæl?
Ifølge reginameredith.com dør en sjæl ikke.
Den vender tilbage til universet.
Sjælen dør aldrig.
Jeg har lavet noget til dig
af de ting, jeg fandt på lagerrummet.
Jeg ville give dig det.
Har du samlet dem?
- Er det mig? - Hele bogen er dig.
Åh gud.
Wow!
Jeg ligner Grey Gardens.
- Ved du, hvem jeg mener? - Ja.
Jeg fandt også nogle kort, du skrev til mor.
"Til verdens mest vidunderlige mor.
"Dit elskede barn Jayne Marie."
Tænk, at det har været der al den tid.
Lad mig læse et op.
"Kære mor.
"Jeg elsker dig om dagen. og jeg elsker dig om natten,
"men hvad gør jeg, når jeg ikke kan se dig?
"Jeg elsker dig hele tiden.
"Hvis du er, hvor jeg tror, du er,
"håber jeg ikke, at du er ude med Jack Paar."
Det er løgn.
"Jeg håber ikke, at du er ude med Jack Paar."
Det har du gjort godt.
Jeg er så glad for, I er her i dag.
Jeg ville ikke gøre det uden jer.
- Alle de kasser. - Du milde.
- Her. - Vent.
Det er pressebøger.
"I stil med Marilyn."
Wow.
Skubber den.
Du milde.
Se lige. Det er så sødt.
Julemanden skræmmer mig.
Det er uhyggeligt.
Alle børn hader julemanden i den alder.
- Hvad er det på benet? - Et tæppe.
På benet?
Hold da kæft.
Mickey ville have, at jeg gjorde det.
Han fandt den i kassen. Vi fik hende.
Han filmede det.
I er mine lillebrødre igen.
Kom.
Åh gud.
Det er en Golden Globe.
"Hollywood Foreign Press Association."
Se lige.
Jayne Mansfield.
"International Stardom Award. 21st Century Fox."
Betydningsfuld.
Du kan sætte den sammen med dine.
Ja.
Hvis I er okay med det?
Du har fortjent det.
Åh gud.
Ejer vi det?
Ja. Tillykke med fødselsdagen.
Peter Hermann MIN MAND
Tak.
Tænk, at du gjorde det.
Jeg har i det meste af mit liv været flov over min mor.
En person, jeg ikke kunne huske.
En person, hvis stemme jeg ikke ville høre.
En person, hvis karriere fik mig til at ville gøre det anderledes.
En person, der traf problematiske valg
og efterlod mig med tab og hemmeligheder.
Men som 60-årig føler jeg mig anderledes.
Jeg ser mig selv i dig for første gang.
Måden, du smiler på.
Måden, du ler på.
Jeg har moderlige følelser for dig nu.
Du var 16 år, da du blev gravid.
Du var et barn, da din karriere begyndte.
Jeg forstår det.
Jeg forstår, hvor såret du må have været.
Du ledte efter noget, du aldrig fandt.
Har du problemer?
Men du havde så meget i dig.
Jeg er gået.
Det er den, jeg ser nu.
Jeg ser dig, Jayne.
Min mor, Jayne.
Jeg elsker dig.
Og jeg savner dig.
Tusind tak til alle dem, der skrev til mig og delte deres minder om min mor.
Til kærligt minde om mine forældre
VI LEVER FOR AT ELSKE DIG MERE FOR HVER DAG
Tekster af: Maria Kastberg For TransPerfect Media