‫תתעוררי! אוקיי?‬
‫סה-אה! בבקשה תתעוררי!‬
‫לים נא-רי! לעזאזל איתך!‬
‫אני נשבע שאהרוג אותך אם יקרה משהו לסה-אה.‬
‫סה-אה!‬
‫היי!‬
‫- הא-יונג -‬
‫גון-וו! זו אני, אחותו של הא-ג'ון.‬
‫אני אשלח את הכתובת. תביא את סה-אה עכשיו!‬
‫גון-וו.‬
‫סה-אה, חכי.‬
‫גון-וו.‬
‫פשוט…‬
‫תנתק עכשיו.‬
‫גון-וו, אתה עדיין שם?‬ ‫-אל תסמוך על השיחה הזאת.‬
‫גון-וו.‬
‫תגיע לכתובת ששלחתי, אתה תראה פנס. מהר!‬
‫זו לא אחותו של הא-ג'ון.‬
‫תנתק עכשיו.‬
‫תקשיב לי, גון-וו!‬
‫אל תקשיב לה.‬
‫אתה היחיד שיכול להציל את סה-אה עכשיו!‬
‫לסה-אה יש רק אותך עכשיו!‬
‫לך עכשיו!‬
‫- משאלות מוות -‬
‫- חטיבת ביניים ותיכון סורין -‬
‫סה-אה.‬
‫יו סה-אה.‬
‫סה-אה.‬
‫את בסדר?‬
‫סה-אה.‬
‫אל תתקרבי אליי!‬
‫אמרתי, אל תתקרבי אליי!‬
‫זו לא הפעם הראשונה שהיא ככה.‬
‫בהתחשב במה שעשיתי, זה היה צפוי.‬
‫סה-אה.‬
‫את עדיין לא יודעת למה את כאן?‬
‫שכחת הכול שוב?‬
‫אז…‬
‫את זוכרת משהו?‬
‫כמה את זוכרת?‬
‫אל תכריחי את עצמך להיזכר. קחי את הזמן.‬
‫אולם…‬
‫אולם הספורט…‬
‫אולם הספורט?‬
‫אולי זה היה איזשהו מחסן?‬
‫מחסן?‬
‫איפה זה היה?‬
‫המקום שבו דו היי-ריונג צילמה את הסרטון?‬
‫אני מצטערת.‬
‫הייתי לגמרי מטורפת אז, נכון?‬
‫אבל את יודעת, הייתי לגמרי לא שפויה אז.‬
‫בבקשה תסלחי לי, סה-אה.‬
‫גון-וו, הטלפון האדום! איפה הוא? מצאת אותו?‬
‫היינו אמורים להיפטר מהטלפון הזה.‬ ‫מצאת אותו?‬
‫הא-ג'ון! גיסך הגיע לבית חולים?‬
‫הוא נפצע קשה. טיפלו בו בבית חולים?‬
‫הוא בסדר?‬ ‫-סה-אה!‬
‫סה-אה, תירגעי.‬ ‫-מה?‬
‫הכול מאחורינו עכשיו.‬
‫תסתכלי על זה.‬
‫אפליקציית קיריגו והטיימר אינם.‬
‫סה-אה.‬
‫את ואחותי נפטרתן מזה יחד.‬
‫מה?‬
‫כדאי שתבדקי גם את הטלפון שלך.‬
‫הטלפון שלי…‬
‫מה?‬
‫אז באמת סיימנו עם כל זה?‬
‫כן.‬
‫כמה פעמים עשיתי לך את זה?‬
‫אני לא יודעת. זה לא מפריע לי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫נא-רי.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה שאני עשיתי היה אפילו גרוע יותר.‬
‫אם ידעת,‬ ‫אני בטוחה שהיית רוצה להרוג אותי באמת.‬
‫היי, יום ההולדת הבא הוא…‬
‫של סה-אה.‬ ‫-של סה-אה.‬
‫אתם צוחקים עליי?‬ ‫אתם יודעים בכלל מתי יום ההולדת שלי?‬
‫שלך לא אחרי הבא?‬ ‫-וואו.‬
‫שלך לא עבר כבר?‬
‫מה קים גון-וו אומר עכשיו?‬
‫זה לא עבר?‬ ‫-אתה לא אמיתי, ברצינות.‬
‫- חדר מולטימדיה -‬
‫- פינוי אסבסט‬ ‫אין כניסה -‬
‫סה-אה, מה קרה?‬
‫הסורגים שהיו כאן…‬
‫סה-אה.‬
‫בבקשה.‬
‫פירקו את זה אחרי שסיימו את העבודות.‬ ‫את לא זוכרת?‬
‫העבודות שהופסקו לפני שהתחלנו ללמוד פה…‬
‫פתאום הסתיימו?‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫מה זה?‬
‫היי, את בסדר?‬
‫סה-אה.‬
‫לסה-אה יש רק אותך עכשיו!‬
‫גון-וו.‬
‫תנתק.‬
‫אמרתי לך לנתק!‬
‫אני אצא עכשיו!‬
‫סה-אה.‬
‫אדוני, אנחנו נרד פה.‬
‫אז את זו שברחה מהקללה.‬
‫אל תעשי את זה, נא-רי.‬
‫כשמשאלה מתגשמת, יש לשלם מחיר.‬
‫חייבים לציית לחוקים.‬
‫תגיע לכתובת ששלחתי, אתה תראה פנס. מהר!‬
‫סה-אה, תחזיקי מעמד עוד קצת.‬
‫בבקשה, תחזיקי מעמד, טוב?‬
‫רגע.‬
‫- דקה, 50 מטר‬ ‫דרך בקאון, סורין -‬
‫מכאן.‬
‫- יעד -‬
‫מה?‬
‫אור.‬
‫לעזאזל.‬
‫גון-וו.‬
‫סה-אה.‬
‫תיאבק כמה שאתה רוצה.‬
‫סה-אה תמות בכל מקרה.‬
‫תסתמי את הפה!‬
‫סה-אה לא תמות!‬
‫אני…‬
‫אני אציל…‬
‫את סה-אה!‬
‫סה-אה, אל תדאגי.‬
‫אני נשבע שלא אשאיר אותך לבד הפעם.‬
‫מה שלא יקרה, אני איתך עד הסוף.‬
‫סה-אה, תחזיקי מעמד עוד קצת.‬
‫אני מתחנן.‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה תצילי את סה-אה, לא משנה מה.‬
‫אדון השמיים קבע את השמש והירח,‬ ‫ואדון שבעת הכוכבים הכריז…‬
‫כי בין שמיים לארץ לא תוכל שום רוח רעה‬ ‫להוליך שולל את בני האדם.‬
‫למה…‬
‫זה לא היה המהיונג?‬
‫הא-יונג.‬
‫אני מצטערת, סה-אה.‬
‫נכשלתי.‬
‫שברתי את המהיונג עם חץ,‬ ‫אבל הקללה לא נפסקת.‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬
‫לא ראיתי דבר כזה, אז אני לא יודעת.‬
‫אני רק יודעת שככל שנישאר פה,‬ ‫זה יהיה יותר מסוכן.‬
‫אנחנו חייבות ליצור דלת ולצאת עכשיו.‬
‫הא-יונג!‬
‫הא-יונג.‬
‫דו היי-ריונג.‬
‫דו היי-ריונג השתחררה מהקללה?‬
‫הייתה אחת מולי ואחת מאחוריי.‬
‫למה הוא טרח להגיע עד לכאן?‬
‫חדר המולטימדיה.‬
‫דו היי-ריונג רצתה לומר לנו…‬
‫שהיא לא זו שיצרה את קיריגו.‬
‫זו הייתה קוון סי-וון.‬
‫אם קוון סי-וון באמת יצרה את הקללה,‬
‫עלינו למצוא את המהיונג‬ ‫שבו היא הביעה את משאלתה.‬
‫כדי להשתמש בשיטה הזאת בלי באנגול,‬ ‫אני חייבת לצאת ולחזור.‬
‫איזו שיטה?‬
‫איש לא יכול לנצח את קוון סי-וון כאן.‬
‫כשאני אשתמש בדולמי‬ ‫כדי להחזיק את קוון סי-וון,‬
‫את תלכי למקום אליו הצביעה דו היי-ריונג‬
‫ותמצאי את הטלפון האדום האמיתי.‬
‫זה הדרך היחידה להסיר את הקללה.‬
‫אולי זה שבור, אבל תכסי את הפנים.‬
‫לא ישימו לב אלייך עד שאחזור.‬
‫אני סומכת עלייך.‬
‫סי-וון!‬
‫קוון סי-וון!‬
‫מה את עושה שם לבדך?‬
‫דו היי-ריונג?‬
‫בואי נלך.‬
‫אבל איך?‬
‫הטלפון האדום.‬
‫איפה הוא?‬
‫אני בטוחה שהיא הצביעה על חדר המולטימדיה.‬
‫אמרתי שנלך יחד, סי-וון.‬
‫לאן?‬
‫לאן כבר אפשר?‬
‫למקום אליו הולכים המתים.‬
‫איך נלך? אנחנו כבולות למשאלות שלנו.‬
‫אז אני אלך לבד.‬
‫היי, היי-ריונג.‬
‫מה?‬
‫סה-אה.‬
‫הריח של הקטורת עלייך…‬
‫שונה מהריח בבית שלי.‬
‫נא-רי.‬
‫את נא-רי, נכון?‬
‫אז למה?‬
‫את רוצה לדעת למה?‬
‫נזכרתי.‬
‫אתם…‬
‫דקרתם אותי בבטן כדי להרוג אותי.‬
‫נא-רי, אז…‬
‫לא הייתה לנו ברירה אז.‬
‫אז, את…‬
‫נא-רי!‬
‫נא-רי.‬
‫לא הייתה לכם ברירה?‬
‫בטח. אני בטוחה שלא הייתה ברירה.‬
‫בדיוק כמו עכשיו.‬
‫בתירוץ שאת לא רוצה לפגוע ברגשות של אף אחד,‬
‫אמרת לחברים שלך דברים שלא התכוונת אליהם.‬
‫ידעת שאני מחבבת את גון-וו הרבה לפנייך,‬
‫ובכל זאת שיקרת לגבי הקשר שלכם.‬
‫היה לך כיף?‬
‫נא-רי.‬
‫לא ניסיתי לשקר בקשר לזה.‬
‫התכוונתי לספר לך, אבל…‬ ‫-שוב!‬
‫את וה"התכוונתי" המזדיין שלך.‬
‫תירוצים מחורבנים.‬
‫אז זו היית את.‬
‫זו שפלשה כל הזמן למרחב שלי.‬
‫לכל הרוחות!‬
‫נא-רי, בבקשה תפסיקי.‬
‫את, אני והיונג-ווק.‬ ‫כולנו עשינו את זה בלי לדעת.‬
‫אני יודעת שאת מתחרטת על זה, לים נא-רי!‬
‫אז בבקשה תפסיקי.‬
‫מתחרטת?‬
‫זו לא חרטה. זה פשוט כל כך לא הוגן.‬
‫אם צ'וי היונג-ווק, האוטאקו לוזר הזה,‬
‫לא היה מספר לנו על קיריגו הארור הזה,‬
‫כל זה לא היה קורה לי!‬
‫בבקשה.‬
‫זה הכול?‬
‫את חושבת שזה לא הוגן?‬
‫"קוון סי-וון."‬
‫סי-וון.‬
‫בואי נשים לזה סוף.‬
‫את התחלת עם זה.‬
‫מה פתאום אני?‬
‫זה לא החץ שמחזיק אותך.‬
‫הפכתי לדולמי כדי להחזיק אותך.‬
‫ככל שהדם שלי נספג יותר בחוט,‬
‫כך הוא מחזיק אותך חזק יותר.‬
‫- קיריגו‬ ‫תביע משאלה -‬
‫מצאתי אותו.‬
‫הא-יונג!‬
‫- קיריגו‬ ‫תביע משאלה -‬
‫סה-אה!‬
‫לא.‬
‫סה-אה.‬
‫זה…‬
‫נגמר עכשיו?‬
‫כן.‬
‫זה נגמר עכשיו.‬
‫פאק.‬
‫כל זה רק בשביל למחוק אפליקציה.‬
‫- חטיבת ביניים ותיכון סורין -‬
‫חבר'ה.‬
‫היום אנחנו מסיימים את הסמסטר הזה.‬
‫הכיתה שלנו באמת עברה הרבה.‬
‫אף אחד לא צפה את זה.‬
‫זה עדיין כואב, נכון?‬
‫כן.‬
‫אני יודע שזה בטח הכביד על כולכם.‬
‫גומן!‬
‫היונג-ווק.‬
‫אני מקווה שעכשיו תוכל‬
‫להשאיר מאחור את הגוף והנפש‬ ‫שכואבים ומתאבלים,‬
‫וללכת למקום טוב יותר.‬
‫- קיריגו -‬
‫סה-אה, עדיין לא מחקת את זה?‬
‫זה בגלל שזה מזכיר לך את היונג-ווק?‬
‫כן.‬
‫וגם בגלל נא-רי.‬
‫הייתי צריכה לעשות הכול‬ ‫כדי לחזור אז עם נא-רי.‬
‫סה-אה. אל תחשבי ככה.‬
‫עשית כמיטב יכולתך.‬
‫- קיריגו‬ ‫האם ברצונך למחוק את האפליקציה? -‬
‫- קיריגו נמחקה -‬
‫נניח שזאת המכונית.‬
‫זה פילח אותי כאן, אפילו דרך דלת המכונית.‬
‫אבל זה הצמיד אותי בגובה כזה‬ ‫שלא יכולתי לעמוד או לשבת,‬
‫והדם התחיל לזרום.‬
‫זה עבר דרכי ככה.‬
‫אז חשבתי שאני באמת הולך למות.‬
‫באותו רגע התחלתי לאבד הכרה.‬
‫חציתי את הנהר לעולם הבא‬ ‫עם מלאך המוות, זרוע בזרוע.‬
‫כמעט עברתי, אבל שמעתי קול מאחוריי.‬
‫"גיסי!"‬
‫גיסי בצד השני מירר בבכי.‬
‫מה? אני נשבע שלא בכיתי!‬
‫אלוהים, מה נעשה?‬
‫ועוד איך בכית. הוא בכה, נכון?‬
‫ברצינות.‬
‫באותו רגע, הדבר הראשון שעלה לי בראש‬ ‫היו הפנים של הצאל.‬
‫דרך אגב, ראיתי את זה שוב.‬
‫כשעזרת להיונג-ווק לעבור הלאה,‬
‫ראיתי אותו.‬
‫אבל זה לא הכול.‬
‫אני יכול לראות את הכוח ששוכן בך‬ ‫ואפילו איך הוא זז.‬
‫מה?‬
‫אתה מדבר על מה שסיפרת לי בבית החולים,‬ ‫גיסי?‬
‫כן.‬
‫הצאל.‬
‫טוב…‬
‫אני חושב שמצאתי דרך.‬
‫דרך שתאפשר לך לצאת מהבית הזה.‬
‫כן.‬
‫- חטיבת ביניים ותיכון סורין -‬
‫- 050201‬ ‫למה אתה חושב שצ'וי היונג-ווק מת? -‬
‫- טוב… אני אגיד לך‬ ‫כשתביא לי את הטלפון. חחח -‬
‫- מצאת אותו? -‬
‫- מצאתי אותו! הוא באמת עדיין היה שם! -‬
‫- 050201 מקליד/ה… -‬
‫- רואה? מה אמרתי לך? חחח -‬
‫- קיריגו -‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬