О боже.
О боже. Я ще ніколи такого не робила…
Піти додому з незнайомцем.
Коли я зайшла в бар, ти знав, що це станеться?
- Ага. - Так?
Ага.
Я бачила, як ти на мене дивився.
Я хотіла тобі дати прямо там.
О боже. Я нічого про тебе не знаю.
Як тебе звати?
- Кевін. - Що?
- Кевін. - Кевін.
Так.
Кевіне, ким ти працюєш?
Мене якраз звільнили.
- Правда? - Так.
Я крав канцтовари.
Я в офісі працював.
- Вибач, я не можу. - Добре.
Не можу. Рольові ігри – не моє.
- Усе добре. Просто… Думаю… Я думаю… - Це мене збиває.
Вважаю, що рольові ігри – це так туп… дурнувато.
- Боже, чувак! - Я не можу.
- Я майже кінчила, чорт. - Я не можу.
- Серйозно? - Так, прошу.
- У нас вийде. - Вийде?
- Так, ти… Так, так. - Оця херня з Кевіном?
Ти… Ти відчайдушний.
І безробітний.
- Це не сексі. - А я дуже впливова рекрутерка.
Добре.
І ти, Кевіне, розкажеш мені про свої навички.
Я володію фотопошом.
І?
Упевнений користувач екселю.
Добре. Що ще?
Вправний у сексі.
У сексі?
Може, ми просто цим займемося?
Так.
ПОРТЛЕНД ТРИ РОКИ ТОМУ
Так, добре.
МАКСИМУМ ЗАДОВОЛЕННЯ
Бігом. Бігом.
Бігом.
У неї різне взуття!
Несу. Хочеш із синьою зіркою чи рожеві?
- Сині, малий. - Ось.
- Фруктовий перекус? - Взяв.
Ось.
Так.
У який «Тарґет» їдемо?
- Той, що хороший. - Супер.
- Чорт. - Спокійно, Карле.
Мало день мені не зіпсував, чорт забирай.
- Господи. - Кейлебе, можеш відійти? Нам треба їхати.
Привіт.
- Хочете пива? - Ні.
Ні, ми поспішаємо.
Гейзел, а ти? Крижане.
Перестань.
Ми дуже запізнюємося, тому нам треба їхати.
Так.
Так. Я розумію.
Дякую. Супер.
Благословенного вам дня.
Я здаватиму назад. Ти… Ти дуже близько стоїш.
Тут досить місця, бро.
- Я куплю подарунок. - Я куплю листівку.
Може, той м’яч?
Візьми святкові штуки.
Там. Гей, це…
Пробачте.
А у вас є обгортковий папір?
Сер, ви в «Тарґеті».
- Це логічно. - Я взяла.
- О, супер, дякую. - 141.99 $.
Ого, боже, Карл. Малому ж років сім.
Але це малий мого боса.
Якщо йому сподобається, отримаєш краще паркомісце?
Ні, але якщо хочеш їх вразити, треба грати в цю гру.
Це якась херня в стилі Марти Стюарт.
Гарно.
Ти зняла цінник?
Так, майже точно.
Треба точно-точно.
- Точно-точно? - Ти серйозно?
Краще дивися туди,
бо тут нема на що…дивитися.
- Він там був? - Це частина упаковки.
Чудово. Одну річ попросив.
Так. Одну річ.
Вмикаємо святковий настрій?
Увімкнено.
Ти довго хочеш там сидіти?
Ну, я хотів би добре поспілкуватися з Брайсом,
то, може, пару годин. Ти зможеш?
Так, я про Гейзел думала.
Усе добре. Святковий настрій увімкнено.
- Так. - Добре.
Буде класно, так?
І якщо захочете піти, придумаймо стоп-слово.
Давайте… Хай буде «родзинки».
Добре…
- Вмикаємо святковий настрій. - Вмикаємо.
Дінь-дон. Дінь-дон.
Я відчиню. Я відчиню.
- Гей, радий бачити. - Радий бачити.
- Вітаю. Заходьте. - Дякую.
Отже… святковий кавардак отам.
Ви знаєте мою дружину Кірстен?
Так. Боже. Кірстен, який гарний дім.
- Правильно Кірстен. - Я наче так і сказала.
Кірстен.
Карл, потім обов’язково поспілкуємося.
- Залюбки. Дякую. - Карл!
Лукас!
У тебе вже є випивка.
Кірстен.
Ясно. Цей раз правильно.
- Гей. - Ти ж знаєш Лукаса й Рона?
- З моєї дизайн-студії. - Гей.
- Так. - І ти пам’ятаєш Меллорі.
- Ти прийшла. - Привіт.
Так. Аякже.
Я не мала прийти?
Я подумала… Не знаю. Карл щось казав.
Покажеш, де ти взяла цей напій?
Так. Звісно.
- Можеш і мені взяти? - Так.
Насправді я не п’ю.
Мені треба в туалет, а я не хотіла, щоб Лукас уявляв, як я пісяю.
- А він з таких? - О, так.
Його фото треба приклеїти скотчем у відділі кадрів.
Ще поговоримо.
Добре, але карти на стіл:
я буду уявляти, як ти пісяєш.
Що?
- Ти в порядку? - Ні.
Мамо, допоможи. Ходімо.
Так.
Мамо.
Що ти любиш розмальовувати?
…народження тебе
З Днем народження тебе
З Днем народження, дорогий Адаме
З Днем народження тебе
Так.
Вставай, липка дупця. Ходімо.
…думаю, це правда.
Карле.
- Гей. - Вона вже готова їхати.
Животик болить, але рот хоче ще торта.
Я майже не спілкувався з Брайсом. Я зараз не поїду.
Розумію. Але, мабуть, ти був зайнятий чимось іншим.
- Про що ти? - Нічого.
- Я просто… Так. - Добре.
Вона втомилася, і я готова їхати.
Добре. Але я не можу піти перший, це погано виглядатиме.
Ну, той огидний Лукас пішов хвилин 20 тому і…
Це ж робота, люба.
Я б не відмовилася від родзинок.
Зараз не час для родзинок.
- Поган… - «Родзинки» – ваше стоп-слово?
На роботі ми з Карлом кажемо «фікус».
Так.
Моє стоп-слово з дружиною «Тобі кінець».
Ясно.
Смішно. Добре.
- Добре. - Па-па.
Па-па.
Побачимося вдома. Я доїду на таксі.
Добраніч, Гейз.
Люблю тебе.
Ти такий дотепний.
…сказав: «Так, зробимо».
У тебе тут щось…
Загадаєш бажання?
- Ні. - Кажи чесно.
- Ні. - Моє – так.
Не хочу чути.
- Секунду. - Так.
Гей, що там?
Що? Ти в порядку?
Гейзел у порядку?
Добре, заспокойся. Я… Я скоро буду вдома.
Добре.
- Здуріти. - Що?
Вона потрапила в аварію.
- Що? - Так, але в мене немає…
- Ти не могла б… Добре. - Я тебе відвезу.
Ти в порядку?
Поло, що сталося?
Гей.
Він мертвий?
Що сталося, чорт забирай?
Він вибіг нізвідки.
Я його не побачила.
- Я-я намагалася зупинитися. - Чекай, він мертвий?
Де Гейзел?
Вона всередині. З нею все добре. Вона нічого не бачила.
Вона спала.
Що нам робити?
Нам… Нам…
Викликати швидку?
- Викликати поліцію? - Господи.
- Що нам… Що… - Господи.
- От що ми зробимо. - Я не знаю,
- бо-бо він не дихав. - Пола. Пола.
Послухай мене. Послухай.
Тобі треба зайти в дім і заспокоїтися.
Налий собі повний келих вина, випий усе, добре?
Заспокойся. Ми подзвонимо на 911.
- Добре? Добре? Сядь. - Так.
Не треба їй зараз пити.
- Не розумію, чому вона тут? - Хай вона допоможе, чорт.
- Не розумію, чому вона тут. - Я його підвезла.
- Хай допоможе. - Підвозила.
- Якого хера вона тут? - Хай допоможе.
- Вино… - Чому ти сказала їй випити?
Бо буде токсикологічний аналіз,
а так можна пояснити, чому в неї в крові алкоголь.
- Вона ж пила на святкуванні? - О Боже.
- Її посадять. - Усе добре.
- Ми це вирішимо. - Я не хочу тебе втягувати.
- Ти не… Ні… - Усе добре. Я хочу допомогти.
- Це моя халепа. Не твоя. - Я хочу допомогти.
Усе буде добре. Я піду подзвоню.
Вона лише захищала нашу дочку.
І це все. Розумієте, у неї шок.
Вона… Цей тип неадекват. У нього є судимість.
Краще більше її не травматизувати.
Тип вистрибнув перед її машиною у темряві.
Вони з дитячого дня народження поверталися.
Кажу тобі, Ґреґ, це просто нещасний випадок.
Це найгірший день мого життя.
Найгірший день його життя.
Але це був нещасний випадок.
Це має бути зазначено в… рапорті.
Там зазначено про нещасний випадок. Більше нічого.
Дивно, що вони не перевірили алкоголь у крові. Стандартна процедура.
Як це пов’язано з убивством Тревора?
Може, і ніяк.
А, може, й пов’язано.
Ми це знайшли на місці вбивства.
На ній ваші відбитки.
Це моєї дочки.
Мабуть, впустила, коли втікала.
Навіщо ви її взагалі брали?
Ви ж хотіли лише поговорити з ним?
Це правда. Я не знаю.
Це…
Це була небезпечна ситуація.
До чого ви ведете?
Хочу мати більше ясності,
але це складно, бо ви приховуєте дані.
Я не приховувала. Я забула.
Його ж не ключкою вбили?
Ви хоча б подивилися ту банківську інформацію, що я надіслала?
Так.
І рахунок зареєстровано на містера Джеффрі Торвальда.
Чудово. Поговоріть з ним.
Я хотіла б.
На жаль, містер Торвальд більш відомий як Тревор.
Тож це мертва точка.
І ми знову повертаємося до вас.
Чому? Чому до мене? Що…
Ви ж мали б мені допомагати,
а ви граєте зі мною в поганого й поганого копа?
Ви любите чай?
Що?
- Не люблю чаю. - Коли я не в гуморі, я п’ю чай.
Прояснює думки.
Ідіть додому,
заваріть собі гарячого ромашкового чаю…
…і все проясниться.
Тоді поговоримо знову.
Ще побачимося.
Дуже скоро.
У Портленді вона викрутилася.
Може, це і було керування в нетверезому стані.
Але це все ще важко пов’язати з задушенням вебкам-хлопця.
Керування в нетверезому стані. Скоріше ненавмисне вбивство.
А тепер ще один труп.
Вона поїхала туди побити хлопця ключкою.
Щось пішло не так. Вона його задушила.
Я ще не впевнена.
А я – так. Упевнюйся.
Мені набридло чекати.
У мене новини тисячоліття.
Я знайшла Полиного вебкам-хлопця.
О боже.
- Ага. - Не може бути. Ти хакнула колегу.
- Дивовижно. - Знайомся з Тревором.
- Справжнє ім’я Джефф. - Ні, я не… Не хочу.
- Ще зарано для дікпіків. - Це не дікпік.
- Отже, Тревор… - Добре.
…народився у Флориді.
Учився в старшій школі Сент-Мері.
Грав на бас-гітарі в гурті, підробляв касиром у фаст-фуді, як це водиться,
а потім почав секс-працю.
Ясно. Це…
Я сказав, ніяких дікпіків.
Не бачиш тут нічого дивного?
- Ні. - Я теж.
Я просто хотіла, щоб ти добре розгледів.
- Отут стає цікаво. - На цікаве я вже подивився.
Його останній пост в інстаграмі був два місяці тому,
але коментарі – з минулої доби.
Розбиті сердечка, #завждивнашихсерцях.
Точно, багато рук у молитві.
Це завжди поганий знак.
- Отже, він… - Ага.
Вебкам-шахрай мертвий.
Я…
ТЕХПІДТРИМКА
НОМЕРНИЙ ЗНАК, ЩО ТИ ДАВ, – МАЧУХА ДИТИНИ
РІДНА МАТИ – ПОЛА САНДЕРС
ШТАТ НЬЮ-ЙОРК – ПОСВІДЧЕННЯ ВОДІЯ
САНДЕРС ПОЛА В ЖК ВУДҐЛЕН, КВ. 4В
31-25 50-ТА ВУЛИЦЯ САННІСАЙД, НЬЮ-ЙОРК 11 377
Не можу повірити, що це відбувається.
Не поспішайте.
Після вечері я… я зразу поїхав додому на таксі.
Постійно думаю, що якби я залишився в нього на ніч.
Якби я був там… Але я…
Але мені вранці треба було до фізіотерапевта.
Лікую плече.
Я був у клініці Elmhurst Healing.
О котрій у вас був прийом?
На сьому ранку.
І я… зазвичай проводжу там дві години.
Вас не турбувало те, що він був…
секс-працівником?
Він був вебкам-хлопцем.
Ну, він не займався сексом. Це… Це інше.
Та не дуже інше.
Я б не змогла прийняти, якби мій партнер таким займався.
Я дуже ревнива.
Ну, а я ні.
І наші стосунки були набагато вищі за це.
Для них він був фантазія на екрані.
А я був з ним у реальному житті.
Я розумію.
Чи був хтось, хто не дуже чітко бачив цю межу? Якісь клієнти?
Ну, він…
Іноді людей трохи заносило,
але ж ніхто не знав, де він живе.
Жив.
Думаєте, хтось із них міг його вбити?
У нас є свідок, але він нікого не ідентифікував. Ще.
О боже.
Я мав би бути там. Чому я не був там?
Думаю, ми закінчили.
- Дякуємо, що прийшли. - Пробачте.
Наші співчуття.
Дякую.
Прошу, повідомте мені, якщо… якщо щось з’ясуєте.
Гарний браслет.
Мені подобається.
Дякую.
То тепер ти фанатка прикрас?
Дивилася, чи є в нього рани.
Такі, що з’являються, коли когось душиш.
Нутро мені каже, що він чистий.
А мені нутро каже: закладайся на 50 баксів, що його алібі – херня.
Не херня.
Чому ти постійно хочеш побитися об заклад?
Бо життя нудне, а трохи азарту робить його цікавішим.
Кажеш як людина, у якої залежність.
Але я тут не для того, щоб рятувати. Прийнято. П’ятдесят баксів.
Я піду в клініку,
а ти йди в банкомат.
Дякую, що повідомили, офіцере.
Поліція каже, що знайшли твій велосипед
і прикраси в таборі бездомних.
Виходить, що на тебе напав якийсь волоцюга.
Я хочу забратися звідси.
Лікарі кажуть, що можливо, відпустять нас завтра, якщо пощастить.
Забратися з міста.
Добре, давай ти одужаєш,
відпочинеш, заберемо тебе додому і щось придумаємо.
Я не хочу чекати закінчення навчального року.
Я не хочу церемонитися з Полою. Мені начхати.
Тут небезпечно.
Ми точно переїдемо, кохана.
Я готовий.
- Ми маємо переїхати зараз. - Добре.
Я хочу переїхати негайно.
- Треба зараз. - Добре.
Хоч би там що, добре?
Хоч би там що.
ЧИ МОЖЕ ПОЛІЦІЯ БРЕХАТИ ПІД ЧАС ДОПИТУ
ЧИ МОЖЕ ПОЛІЦІЯ БРЕХАТИ, ЩОБ ОТРИМАТИ ЗІЗНАННЯ?
ЯКЩО КОРОТКО – ТАК
ЦЕ ЗАКОННО МАЙЖЕ ВСЮДИ В США
- Привіт. - Привіт.
Хочеш сьогодні в бар на вікторину?
Ні, ненавиджу вікторини.
Джері хоче щось сказати.
- Не хочу. - Хоче.
Слухайте, в мене немає на це часу.
- Маю їхати по Гейзел… - Просто ми з’ясували,
хто той вебкам-хлопець, з яким ти спілкувалася.
- Тревор. - Що?
- Ти не закрила ноут… - Я був рішуче проти…
І я… це було геніально.
Я пошукала по зображенню його прев’ю з камери й відкопала його старі соцмережі…
- Думаємо, він мертвий. - І…
- Ти дістав. - Пробач.
Так, він мертвий?
Як ви могли?
- Що? - Ви?
Це переважно вона.
Ні, ми хотіли допомогти.
Ви рилися в моєму ноутбуку.
Думала, що ви, гімнюки, мені друзі, а ви просто гімнюки.
От тепер я бачу, що ти дупа.
Я просто…
дупо-дотичний, так би мовити.
Я ходив у клініку.
Там сказали, що Денніс у них був.
Відео з камер дістав?
Що я тобі казав про запитання?
Відео щойно прислали.
Воно на моєму ноуті.
Я пішов у клініку. Вона поряд з притулком.
Та не зовсім.
Байдуже. Я врятував тебе від статусу вбивці.
Сумніших, самотніших за тебе детективів я не зустрічала.
Уже ні. Так, дружок?
Треба придумати кличку цьому серцеїду.
Добре. Подивимося відео.
Добре, але кажу тобі, що його коханець чистий.
Отже, він сказав, що приїхав о 7:00 і поїхав о 9:00.
Де твій хлопчина, Бакстере?
Зараз буде.
Краще підготуй свій гаманець.
Ось він. Бум.
Подивимося, коли він піде.
Раніше, ніж казав.
Думаєш, він телепортувався в будинок жертви за сім хвилин і задушив його?
Ні, ти правий.
На час убивства його алібі підтверджено.
Ти мені винна 50.
- Тепер можемо повернутися до Сандерс? - Так.
Починай закручувати гайки.
ФІЗІОТЕРАПІЯ
СЕНСОРНА ДЕПРИВАЦІЯ
Нова стрижка.
Мої звичні дві години.
ЗАЙНЯТО
- Моя машина! - Срати на твою машину!
Це найгірший день мого життя.
- Алло. - Карл Гендрікс.
Це детектив Ґонзалес з поліції Нью-Йорка.
Добре. Є інформація про напад?
Ні. Я дзвоню, щоб ви прийшли у відділок поговорити.
Зі мною?
Про що?
Про вашу колишню дружину Полу Сандерс.
- Алло. - Міс Сандерс. Це детектив Бакстер.
Хочу ще раз перевірити ваші покази.
Ми знайшли деякі невідповідності.
Про що… це ви?
Чому ми це робимо?
Ми вважаємо, що ви можете бути причетні до смерті Джеффрі Торвальда.
Ви в полі зору слідства щодо його вбивства.
Зрозуміло? Отже, перше запитання…
Ми обговоримо це у відділку, сер. Дякую.
Це з поліції?
Так.
Що вони хочуть?
Вони хотіли, щоб ми…
Нічого.
І якщо плануєте покидати околиці Нью-Йорка,
ви маєте повідомити мені або детективу Ґонзалес.
На зв’язку.
Чорт. Чорт.
Один бал «Бомбардувальникам Бушвіка»!
ВІКТОРИНА
- Ура! Ми круті. - Нам так пощастило.
Усі питання були про Гітлера.
Продовження через п’ять хвилин.
Привіт.
Ти прийшла.
Так.
Ти в нормі?
Сумніваюся.
- Боже! - Чорт!
Я тебе знімаю. Облиш його!
І це все постановка?
Це? Так, так, але потім його вбили по-справжньому,
і тепер, здається, копи вважають, що його вбила я.
- Чому? - Бо я пішла додому до Тревора.
Я була зла, що він мене дурить,
тож з’ясувала, де він живе, і знайшла його мертвим.
- Убивця ще був там. - Що?
Я його не роздивилася, бо тікала, рятуючи своє життя.
- Чорт. - І…
…тепер поліція знає, що я там була, і думає…
що у мене був мотив… Мене реально підозрюють.
Я ризикую втратити все. Мене можуть посадити, я можу втратити дочку.
Мені треба з’ясувати, що сталося,
і я… я не знаю, що робити.
Що мені робити?
- Ти нас питаєш? - Ага.
Можна ще раз гляну відео?
Боже!
Я тебе знімаю! Облиш його!
Я знімаю!
Так, чекай.
А як узагалі в тебе справи?
Чекай.
Так. Чекай, чекай.
Я це тоді запам’ятала, бо воно таке бридке.
Я міг би мати такий прес, але для людей це нездорово.
Науково доведено, що нам потрібен прошарок жиру.
- Ти… Продовж… - Дивіться.
Точно, та сама чмошна каблучка.
Він на вечірці з Тревором,
а отже, тип на відео – якийсь його друг.
- Ти знаєш когось, хто знав Тревора? - Ні.
У нас було лише вебкам-спілкування.
О, чорт, так!
Є один тип.
І, може, він щось знає.
- Тоді нам треба поговорити з ним. - Так.
Так, я з вами.
Так.
Це ж не буде небезпечно?
Навряд…
- Не думаю. Ні. - Так.
- Супер. - Добре, давайте.
ЖК ВУДҐЛЕН
Переклад субтитрів: Ганна Кирієнко