Panebože.
Tohle jsem ještě nikdy neudělala.
Abych šla domů s neznámým chlapem.
Když jsem vešla do toho baru, věděls, jak to dopadne?
- Jo. - Jo?
Jo.
Viděla jsem, jak po mně pokukuješ. Chtěla jsem tě ojet přímo na místě.
Bože. Nic o tobě nevím. Jak se jmenuješ?
- Kevin. - Cože?
- Kevin. - Kevin?
Jo.
Kevine, čím se živíš?
Zrovna mě vyhodili.
- Fakt? - Jo.
Kradl jsem kancelářský potřeby.
Kravaťácký problémy.
- Promiň, já nemůžu. - Dobře.
Fantazijní hrátky neumím.
- To nevadí. Myslím, že… - Rozhodilo mě to.
Přijde mi to takový pitomý.
- Tohle nedám. - Ach jo!
- Pro mě to bylo skvělý. - Nemůžu.
- Fakt? - Jo. Prosím.
- Nějak to půjde. - Myslíš?
- Jo. - Tamto s tím Kevinem?
Budeš zoufalej.
A nezaměstnanej.
- To není sexy. - Já budu důležitá náborářka.
Aha.
A povíš mi o svých dovednostech, Kevine.
Umím s Photoshopem.
A dál?
Docela dobře i s Excelem.
Dobře. A dál?
Jsem dobrej v sexu.
V sexu?
- Mohli bychom to prostě dělat? - Jasně.
Jo.
O DVA ROKY DŘÍVE
Jo, to je dobrý.
MAXIMÁLNÍ POTĚŠENÍ ZARUČENO
Závodíme.
- Dali jsme každou botu jinou. - Nesu. Modrou? Růžovou?
- Modrou. - Na.
- Tak. Ovoce k svačině? - Mám.
Tak.
Jo.
Do kterýho Targetu jedeme?
- Do dobrýho. - Jo.
- Do prdele. - Zpomal.
Málem jsi mi zkurvil den.
- Bože. - Calebe, uhni. Musíme jet.
Nazdar, lidi.
- Dáte si pivko? - Ne.
Ne, máme zpoždění.
Hazel, co ty? Skvěle vychlazený.
Nech toho.
- Někam se chystáme jet a máme zpoždění. - Jo.
Jasně. Rozumím.
Díky. Super.
Tak si užijte den.
- Budu couvat. Jsi hrozně blízko. - Máš tu plno místa.
- Koupím dárek. - Já přáníčko.
A co ten balón?
Věci na oslavu.
Tam. To je…
Pardon.
Zabalíte mi to jako dárek?
Tady jste v Targetu.
- No jo. - Zaplatím.
- Bezva, díky. - Bude to 141,99.
- Bože, Karle, není tomu klukovi sedm? - Ale je to šéfův kluk.
Dostaneš za to lepší parkovací místo?
Ne, ale když chceš tyhle lidi ohromit, hraj jejich hru.
- Naprosto profi. - To vypadá dobře.
Sundala jsi cenovku?
- Skoro určitě. - A určitě určitě?
- Určitě určitě? - Vážně?
Radši se dívej jinam,
protože tady není nic k vidění.
- Byla tam? - To byla jenom součást krabice.
Bezva. Mělas jeden úkol.
Jo. Jeden úkol.
- Přepneš se do slavnostního režimu? - Přepnuto.
Jak dlouho tu chceš zůstat?
Chci si popovídat s Brycem, takže pár hodin. Zvládneš to?
Jo, spíš myslím na Hazel.
Klid. Je ve slavnostním režimu.
- Jo. - Fajn.
Bude to zábava.
A když už toho budeš mít dost, řekneš mi heslo. Rozinky.
No dobře.
- Slavnostní režim. - Slavnostní režim.
Cink, cink.
Já otevřu.
- Čau. Rád vás vidím. Pojďte dál. - I já tebe. Díky.
Narozeninový chaos je tamhle.
Znáte moji ženu Kirsten?
Ano. To koukám. Máte krásný dům, Kirsten.
- Jsem Kirsten. - To jsem řekla. „Kirsten.“
Karle, pokecáme později, jo?
- Jo. Díky. - Karle!
Lucasi!
Vy už máte pití.
Kirsten.
Dobře. Tentokrát správně.
- Ahoj. - Lucase a Rona už znáš, že?
- Ze studia. - Ahoj.
- Jo. - A pamatuješ na Mallory?
- Ahoj. Tys přišla. - Ahoj. Jo, přišla.
Proč by ne?
Já nevím. Karl o čemsi mluvil.
- Ukážeš mi, kde jsi sehnala to pití? - Jo. Jasně.
- Vezmeš i mně? Díky. - Jasně.
- Doopravdy nepiju. - Aha.
Chtěla jsem jít čůrat, aniž by si mě Lucas představoval.
- Aha. On je na tohle? - Jo.
Jeho fotka by měla viset na personálním.
Pokecáme pak.
Jasně, ale teď si tebe, jak čůráš, budu představovat já.
Co?
- V pohodě? - Ne.
Mami, potřebuju pomoct. Pojď.
Jo.
Mami.
Co maluješ nejradši?
…štěstí, zdraví.
Hodně štěstí, zdraví.
Hodně štěstí, milý Adame.
Hodně štěstí, zdraví.
Tak jo.
Pojď, prďolo. Jdeme.
…podle mě je to tak.
Čau, Karle.
- Čau. - Ona už nemůže.
Bolí mě břicho, ale pusa chce víc dortu.
Ještě jsme moc nepokecali. Nemůžu.
Já vím, asi ses věnoval něčemu jinýmu.
- Jak to myslíš? - Nijak.
- Jenom… Jo. - Dobře.
Ona už může jít a já taky.
Nemůžu odejít jako první. To by vypadalo blbě.
Ten podivín Lucas odešel už před 20 minutama, tak…
Paulo, jde o práci.
Jo, ale fakt bych si dala rozinky.
Na rozinky není vhodná doba.
- Je to… - To je vaše heslo?
- S Karlem v práci používáme „fíkus“. - Jo.
Naše heslo se ženou je „máš průšvih“.
Aha.
To je vtipný, no. Tak jo.
- Jo. - Ahoj.
- Ahoj. Uvidíme se doma. Pojedu Uberem.
Dobrou, Haze.
Mám tě rád.
Seš tak vtipnej.
…řekl: „Jo, uděláme to.“
Něco tady máš.
Nechceš si něco přát?
- Není. - Fakt?
- Není. - Můj jo.
To jsem nechtěl vědět.
- Momentík. - Jasně.
Ahoj, copak?
Cože? Jsi v pořádku?
A Hazel je v pořádku?
Aha, dobře, hlavně klid. Hned přijedu domů, ano?
Tak jo.
- Do prdele. - Co je?
Měla dopravní nehodu.
- Co? - Jo, ale nemám…
- Mohla bys… Dobře. - Odvezu tě.
Ahoj, v pohodě?
Co se stalo?
Hej.
Je mrtvej?
Co se do hajzlu stalo?
Zjevil se zčistajasna. Neviděla jsem ho.
- Zkoušela jsem zastavit. - Počkat. Je mrtvej?
Kde je Hazel?
Uvnitř. Nic jí není. Nic neviděla.
Ona spala.
Ale co budeme dělat?
Zavoláme sanitku?
- Policii? - Bože.
- Co… - Bože.
- Uděláme tohle. - Nevím co.
- On nedýchá. - Paulo.
Poslouchej mě.
Běž dovnitř. Uklidni se.
Nalij si velkou sklenici vína a celou ji vypij, ano?
Klid. Zavoláme tísňovou linku.
- Jo? Sedni si. - Dobře. Jo.
Podle mě by teď pít neměla.
- Proč tu je? - Dovol jí, aby nám pomohla.
- Nechápu. - Vezla jsem ho domů.
- Ať pomůže. - Vezla.
- Proč tady do hajzlu je? - Nech ji pomoct.
Proč chceš, aby teď pila?
Když udělají toxikologickou analýzu, vysvětlí se tím, proč v krvi měla alkohol.
- Na oslavě pila. - Proboha.
- Půjde sedět. - Klid.
- Vyřešíme to. - Nechci, aby se tě to týkalo.
- To není… - Dobrý. Chci pomoct.
- Týká se to mě, tebe ne. - Pomůžu.
Bude to dobrý. Půjdu zavolat.
Jen chránila naši dceru.
Nic víc. Momentálně je v šoku.
Ona se… Ten chlap byl labilní. Měl kriminální minulost.
Už ji dál netraumatizujme. Ten chlap jí v noci vlítl na příjezdovku.
Vracely se z dětské narozeninové oslavy.
Vážně, Gregu, byla to jenom nehoda.
Nejhorší den v životě.
I v jeho životě.
Ale byla to nehoda.
To se přece musí psát v policejní zprávě.
Píše se tam „nehoda“. Nic moc víc.
Zvláštní, že nedělali dechovou zkoušku. To je norma.
Jak to souvisí s vraždou Trevora?
Třeba nijak.
Třeba nějak.
To jsme našli na místě činu.
S vašimi otisky.
To je mé dcery.
Asi jsem to upustila při útěku.
Proč jste to měla?
- Chtěla jste jen mluvit s Trevorem, ne? - Chtěla. Nevím proč. Byla…
Byla to děsivá situace.
Kam tím míříte?
Chceme si v tom udělat jasno, ale to jde těžko, když něco zatajujete.
Nic jsem nezatajila. Zapomněla jsem na to.
Nebyl zavražděn hokejkou, ne? Koukla jste se vůbec na ty bankovní údaje?
Ano.
Účet je psaný na pana Jeffreyho Thorwalda.
- Bezva. Tak si promluvte s ním. - Ráda bych.
Bohužel pan Thorwald je známý také jako Trevor.
- Takže to nikam nevede. - Jedině zpátky k vám.
Proč? Proč ke mně? Co…
Měla jste mi pomáhat, a teď jste i vy za zlou policajtku.
Pijete čaj?
Prosím?
- Já ho nesnáším. - Když jsem rozrušená, piju čaj.
Vyčistí mi to hlavu.
Běžte domů, uvařte si heřmánkový čaj
a všechno uvidíte jasněji.
Pak si promluvíme znova.
Uvidíme se.
Velice brzo.
To v Portlandu jí prošlo.
Třeba řídila pod vlivem,
ale není tam souvislost s uškrcením toho kluka.
Řízení pod vlivem? Spíš neúmyslné zabití.
A teď tu je další mrtvola.
Šla tam s hokejkou a tím, že ho případně umlátí.
Ale zvrtlo se to. Uškrtila ho.
Tak daleko nejsem.
Ale já jo, tak si pospěš.
Už mě nebaví na tebe čekat.
Mám novinku tisíciletí.
Našla jsem Paulina kluka.
Panebože.
- No jo. - Ty jo. Hacklas kolegyni.
- Super. - Hele. Trevor.
- Doopravdy Jeff. - Nedívám se.
- Na fotky pér je brzo. - Žádný péra.
- Takže, Trevor… - No.
…se narodil v Lake City na Floridě. Chodil na St. Mary High.
Hrál na basu v kapele, dělal ve fastfoodu jako ty a pak začal s prací v erotice.
Aha. To je…
- Fotky péra ne. - Všiml sis na jeho péru něčeho divnýho?
- Ne. - Ani já ne.
Jen jsem chtěla, ať se pořádně koukneš.
- A teď to bude pikantní. - Doteď nebylo?
Na instáči postnul před dvěma měsíci, ale tyhle komentáře jsou z posledního dne.
Zlomený srdíčka, #budešnámchybět.
No jo. Hodně modlících se rukou.
Jo, to není dobrý.
- Takže on… - Jo.
Ten podvodník je mrtvej.
Já…
TECHNOLOGICKÁ PODPORA
ÚDAJE Z ŘIDIČÁKU BYLY JEJÍ MACECHY
BIOLOGICKÁ MATKA JE PAULA SANDERSOVÁ ŘIDIČSKÝ PRŮKAZ
Nechápu, jak je to možný.
Dejte si na čas.
Po večeři jsem jel Uberem rovnou domů.
Přemýšlím, co by bylo, kdybych strávil noc s ním.
Kdybych tam byl, ale…
Ale ráno jsem měl fyzioterapii.
Potřebuju ji kvůli rameni.
Byl jsem v Elmhurst Healing PT.
V kolik?
V 7:00.
A obvykle tam bývám asi dvě hodiny.
Nevadilo vám, že pracuje v erotice?
Ale přes webkameru.
S nikým neměl sex. To je něco jinýho.
Tak jiné to není.
Já bych to nestrpěla, kdyby to dělal můj partner.
Jsem příliš žárlivá.
Ale já ne.
Navíc mezi náma bylo něco víc.
On byl pro ty lidi… virtuální fantazií.
Ale já jsem s ním mohl být ve skutečnosti.
To chápu.
Existoval někdo, kdo tuhle hranici tak jasně neviděl? Jeho klienti?
No on byl prostě…
Občas to lidi trochu přeháněli, ale nikdo nevěděl, kde bydlí.
Bydlel.
Myslíte, že to mohl udělat někdo z nich?
Máme svědka, ale zatím nikoho neztotožnil.
Panebože.
Měl jsem tam být. Proč jsem tam nebyl?
Tak asi stačilo.
- Díky, že jste přišel. - Omlouvám se.
A upřímnou soustrast.
Děkuju.
Prosím, dejte mi vědět, pokud něco zjistíte.
Pěkný náramek.
Ten se mi líbí.
Děkuju.
- Zajímají tě šperky? - Koukla jsem, jestli nemá modřiny.
Takový, co vznikají ze škrcení.
Intuice mi říká, že je čistej.
A já se vsadím o pade, že to alibi je vymyšlený.
Není.
Proč se se mnou furt sázíš?
Protože život je nuda a hazard ho zpestřuje.
Zdá se mi, že máš trochu problém.
Ale nebudu zachraňovat velryby. Tady je pade.
Já zajdu k tomu fyzioterapeutovi a ty do bankomatu.
Jo, děkuju, že jste nám to dal vědět.
Policajti tvoje kolo a šperky našli v tábořišti bezdomovců.
Takže ti to asi provedl nějakej pobuda.
Těším se, až budu pryč.
Podle doktorů by to mohlo jít už zítra.
Já myslela pryč z města.
No jo. Nejdřív se uzdravíš, odpočneš si a odvezu tě domů. Zbytek pak.
Nechci čekat do konce školního roku. Ani si udobřovat Paulu. Je mi to fuk.
Není to tady bezpečný.
Však se přestěhujeme, lásko. Určitě.
Počítám s tím.
- Musíme hned. - Dobře.
Chci se přestěhovat hned.
- Musíme. - Dobře.
Uděláme, co je třeba.
SMÍ POLICIE PŘI VÝSLECHU LHÁT?
SMÍ POLICIE LHÁT, ABY ZÍSKALA PŘIZNÁNÍ?
V KRÁTKOSTI ANO.
JE TO LEGÁLNÍ V TÉMĚŘ VŠECH STÁTECH USA
- Ahoj. - Ahoj.
Nezajdeme na hospodskej kvíz?
Ne, kvízy nesnáším.
Chce ti něco říct.
- Nechci. - Chce.
Hele, na tohle nemám čas.
- Jedu pro Hazel… - Přišli jsme na to, kdo je ten tvůj kluk.
- Trevor. - Cože?
- Tvůj počítač byl otevřenej. Jsem dobrá. - Já byl proti.
Hledala jsem ho podle jeho profilovky a prohledala sítě.
- Asi umřel. - A…
- Tos podělal. - Promiň.
Ale jo. Umřel?
Jste fakt nemožní.
- Co? - Jako my dva?
Stojí za tím hlavně ona.
Chtěli jsme pomoct.
Prohledali jste mi počítač.
Měla jsem vás za kámoše, ale jste pitomci.
Teď mám ten pocit, že jsi vadná.
Ale to jenom…
Trochu vadná.
Zašel jsem za tím fyzioterapeutem. Dennis tam prý fakt byl.
Máš záznamy z kamer?
Co jsem říkal o doplňujících otázkách? Teď je poslali.
Mám to tu.
Ten fyzioterapeut je hned vedle útulku.
Ani ne.
To je fuk. Aspoň nebudeš za vraha.
Ty jsi ten nejzoufalejší, nejosamělejší detektiv, kterýho znám.
No už ne. Že, čičino?
- Tu sexy bestii musím pojmenovat. - Ukaž ty záběry.
Ale říkám ti, že ten jeho přítel je čistej.
Tvrdil, že tam přišel v 7:00 a odešel v 9:00.
A kdepak teda je, Baxtere?
Přijde.
Připrav si peněženku.
Tady je. Bum.
Podíváme se, kdy odjel.
Dřív, než tvrdil.
A za těch sedm minut se k Trevorovi teleportoval a uškrtil ho?
Máš pravdu.
Na dobu vraždy má alibi.
Dlužíš mi pade.
- Vrátíme se k Sandersové? - Jo.
Začni utahovat smyčku.
ELMHURST HEALING FYZIOTERAPIE
SENZORICKÁ DEPRIVACE
Skvělej účes.
Dvě hodiny jako obvykle.
OBSAZENO
VÝCHOD
- Moje auto! - Na to seru!
Byl to nejhorší den života.
- Haló? - Karl Hendricks?
Detektiv Sofia Gonzalesová, NYPD.
Aha. Máte informace o tom útoku?
Ne. Chci se domluvit, kdy si s námi přijdete promluvit.
Já?
Promluvit o čem?
O vaší bývalé ženě Paule Sandersové.
- Haló? - Paní Sandersová, tady detektiv Baxter.
Chci projít to vaše vyjádření. Přišli jsme na nějaké nesrovnalosti.
O čem to mluvíte?
Kvůli čemu?
Máme za to, že za smrtí Jeffreyho Thorwalda můžete stát vy.
Jste teď podezřelá.
Ano? Takže první dotaz.
To probereme u nás, pane. Děkuji.
Volali od policie?
Jo.
Co chtěli?
Chtěli, abychom…
Ale nic.
Pokud plánujete vycestovat ze státu, musíte uvědomit mě nebo paní Gonzalesovou.
Ozveme se.
Do prdele.
Další bod pro Bushwick Bombers!
KVÍZOVÝ VEČER
- Jupí. Jsme skvělí. - Máme kliku.
- Každá otázka byla o Hitlerovi. - Další kvíz za pět minut.
Ahoj.
Dorazilas.
Jo.
V pohodě?
Asi ne.
- Bože! - Ty vole.
Natáčím tě! Nech ho!
A to celý je falešný?
Tohle jo, ale pak ho někdo zabil doopravdy.
A policie si asi myslí, že jsem ho zabila já.
- Proč? - Byla jsem u Trevora doma.
Ten podvod mě naštval,
tak jsem zjistila, kde bydlí, a našla jsem ho tam mrtvýho.
- Cože? - A vrah tam ještě pořád byl.
Neviděla jsem ho, utíkala jsem jak o život.
- Ty jo. - Ale…
Policie teď ví, že jsem tam byla, a myslí…
Měla jsem motiv. Berou mě jako podezřelou.
Můžu přijít o všechno. Zavřou mě. Přijdu o dceru.
Musím zjistit, co se kurva stalo, ale nevím, co teď.
Co mám dělat?
- To se ptáš nás? - Jo.
Ukaž znova to video.
Bože!
Natáčím tě. Nech ho!
Natáčím!
Moment.
A jak se máš jinak?
Moment.
Jo. Moment.
Tohle jsem si zapamatovala, protože to bylo trapný.
Takový břišáky můžu mít taky, ale není to zdravý.
Lidi tukovej polštář potřebujou.
- Ale pokračuj. - Podívejte se.
No jo, stejnej debilní prsten.
Je s Trevorem na párty, takže ten v tom videu je asi jeho kámoš.
- Nevíš, kdo Trevora znal? - Ne.
Známe se jen přes webku.
Vlastně jo. Znám.
Jednoho chlapa.
A možná něco ví.
- Promluvíme s ním. - Jo.
Jo, jsem pro.
Jo.
Ale nebude to nebezpečný, ne?
No asi ne…
- Proč by bylo? Ne. - Jasně.
- Bezva. - Tak jdeme na to.
Překlad titulků: Karel Himmer