Де це ми?
У чому річ?
О, просто…
Як ми тут опинилися?
Ми подорожуємо.
Що?
Знову ти за своє.
Хочеш ще подрімати?
Прокинулася?
Так.
Куди ти ходив о цій порі?
Подумав, що вранці не буде чого їсти, тому зайшов у цілодобовий.
Тебе не було, тому я хвилювалася.
А, поспи ще трохи.
Я остаточно прокинулася. Піду вмиюся.
Що таке?
У тебе трохи стомлений вигляд. Погано спав?
Просто щось не спалося.
Після роботи відпочинь як слід.
Так і зроблю.
Випий ось це.
Що з тобою?
Ти…
-Хто ти? -Хто ти?
Постійно мене мучиш. Тепер ти мене навіть не впізнаєш?
Пані Со Мі Ре, поновіть свою підписку, щоб продовжити побачення з Ку Йон Ілем.
Ти вже йдеш?
Так, заїду додому, а потім на роботу.
-Тоді побачимося. -Добре.
КУ ЙОН ІЛЬ
Чому ти так швидко пішла? Не попрощалася.
Що це?
Що там таке?
Та просто…
У тебе трохи стомлений вигляд. Погано спав?
Просто щось не спалося.
Минулої ночі
щось сталося, поки я спала?
Ти просто сидів там, бо не міг заснути, так?
Я бачив.
Що…
Що бачив?
«Хлопця на вимогу».
І що саме ти бачив?
Я все бачив.
І того чоловіка теж.
Поговоримо наступного разу?
Це не те… Це не те, що ти думаєш.
Тобто воно якось само так вийшло, але не зрозумій неправильно.
Неправильно?
Ну, ти й Ку Йон Іль…
Він не має до тебе ніякого стосунку.
Ти ж знаєш пана Міна?
Він попросив мене написати відгук,
і так я спробувала «Хлопця на вимогу», а потім якось так вийшло, що…
Я створила персонажа, і він...
Випадково виявився точнісінько як я?
Знаю, це може здатися абсурдом. Я й сама так думала.
Але це справді був збіг.
Вибач, що не сказала раніше.
Просто боялася, що це дивно прозвучить.
Ясно.
Ти
розчарувався в мені?
Якщо чесно,
я й сам не розумію, що зараз відчуваю.
Зрозумію, коли мине час.
Я ХОТІВ СКАЗАТИ, ЩО ТИ МЕНІ ПОДОБАЄШСЯ
ОПЛАТУ ЗАВЕРШЕНО
-Гей, як ви… -З вами все добре?
Що?
Чому ви тоді так пішли?
То ви кажете, це він приходив побачитися зі мною?
А точно нічого не сталося?
-Ні. -І ви нічого не казали?
Що нам ще обговорювати? Ви мене кинули — от і вся історія.
Як це було?
Що саме?
Коли він вас побачив,
якою була його реакція?
Ну, він…
наче привида побачив.
Моя зовнішність, певно, його шокувала.
Що мені робити?
А що він сказав?
Каже, що не знає,
як він до цього ставиться.
От же ж.
ПРОДЮСЕР ПАК КЬОН НАМ
CO ЙОН
Так, я зараз перетелефоную…
Пані Со, у нас біда!
Що?
Директор Хван повідомив пані Юн про розірвання контракту.
Вона й так шукала на кому злість зірвати.
Пані Юн, чим я…
-З дороги. -Слухаюся.
Вона сказала, їй більше нічого втрачати, і вилетіла геть.
-Таксі! Агов! -Прошу, зупиніть її.
О, Юн Сон…
Овва, то ось чим ви тут займаєтеся.
Ця кава пахне просто неймовірно, еге ж?
Оце так, Hermes?
Коли це ви встигли так розбагатіти?
У вашому кабінеті багато нових речей.
Компанія завдяки комусь добряче заробила!
Не можна ж отак вриватися. Ви мене налякали!
-Пане Хван! -Божечки!
Я більше перелякалася, коли мене зненацька виперли!
-Прошу, поставте це. -Що?
Що?
Не треба було хизуватися.
-Де пані Юн? -Нагорі з директором.
-Не віддам! -Ти з глузду з'їхала?
-Відпусти! -Чекай!
Обережно, палець!
Пусти!
Лишенько, моє зап'ястя!
Я ж легенько.
Над цим непотребом ти так трусишся,
а те, що я через малювання ледь палички тримаю, тебе не обходить?
Автори для тебе важать менше, ніж якась чашка?
Га?
Щоб ви знали, це виробнича травма.
Ви хоч знаєте, скільки коштує це зап'ястя?
Пані Юн.
Со! Де ти вешталася весь цей час?
Будь ласка, заспокойтеся. Поговоримо…
Мені все це остогидло. Я більше не можу.
Ходімо.
Нема чого більше залишатися в цій паршивій конторі.
Але…
-Ви не можете отак піти. -Пусти.
Спробуймо переконати директора…
Пусти!
Пані Юн, прошу!
Господи, ох і характер у неї. Треба їй трохи приборкати свою вдачу.
Чому ви дивитеся на мене? Що за похмурі обличчя?
СЕРІЯ 10 ТАКЕ ЗВИЧАЙНЕ МАЙБУТНЄ
Трохи подряпалася.
Готово.
Дякую.
Може, варто піти й перевірити пані Юн?
Коли вона трохи заспокоїться.
Те, про що ми говорили вранці…
Ви ж уже все пояснили.
Усе добре?
Бачив, як вона перекинула директора Хвана через плече?
Не перебільшуй.
А що такого?
Ти чого така? Поранилася? Дай гляну.
Нічого серйозного.
Поглянь на її обличчя. Так не піде.
Ходімо, тобі треба з'їсти тарілочку унадону.
Ви ж пообідаєте?
У мене скоро зустріч з автором.
Справді? Ну, що поробиш.
Пригостите вашу команду унадоном?
Двері відчиняються.
Що таке?
Мені здалося, що нас перервали.
Ви впевнені, що все добре?
Так.
Подивися на мене.
Ти справді прийшов?
Двері відчиняються.
Що ж, на мене
чекає Хвані.
Тож я піду.
Гаразд. Бувай.
Так.
У мене було дивне відчуття.
Ніби Пак Кьон Нам знову став таким, яким я знала його раніше.
Цей неспокій.
Чому він такий знайомий?
Треба просто вдавати, що нічого не сталося.
Вдалої зустрічі!
ВДАЛОЇ ЗУСТРІЧІ! (НЕ ПРОЧИТАНО)
Ти зайнята?
Він тобі так подобається?
-ЩОСЬ ПОТРІБНО? -ТІЛЬКИ ТИ♡
Коли хтось подобається, віддаєшся на повну, хай там що.
Це зась.
Чому це?
Така вже динаміка стосунків.
Той, хто сильніше проявляє свої почуття, зрештою опиняється на повідці.
Прямо-таки на повідці?
Згадай свої минулі стосунки.
Припустімо, ти маєш рацію. Що поганого в тому, щоб побути на повідці?
Я маю на увазі, якщо тобі прикольно втикати в телефон, чекаючи на відповідь
і тривожачись: «Він втратив інтерес? Це що, гра в одні ворота?» —
тоді без питань.
Може, просто наврочиш мені, га?
Ось так це порочне коло і замикається.
Ти починаєш нервувати. Стаєш нав'язливою. І він віддаляється.
Особливо це стосується тебе.
Коли у стосунках вперше з'являється оця незручність
треба бути особливо обережною.
Чому?
Бо саме тоді стає зрозуміло, хто з двох кохає набагато сильніше.
Саме тоді вирішується, хто в стосунках буде керувати, а хто — коритися.
Вічно ти перебільшуєш.
ЗАЙНЯТИЙ?
Ти останнім часом сам не свій.
То світився від щастя, а сьогодні чого такий кислий?
Та не кислий я. Просто їм.
Зайнятий?
Я зараз на обіді…
Ти що, закрутив роман?
Хочеш, угадаю, з ким? Це ж елементарно.
Я можу вдати, що нічого не знаю.
Що?
Ти знав?
Не тримай мене за масовку. Думаєш, я зовсім нічого не бачу?
Запідозрив тієї ж миті, як почув, що ти затримуєшся щоп'ятниці.
Можеш пожалітися на пані Со.
Чого б це мені на неї жалітися?
А що тоді? Щось точно сталося.
Ну…
Просто якось воно…
Що? Вона тебе чимось образила?
Та ні, не те щоб образила…
Ти злий?
-Закипаєш від люті? -Ну, не настільки.
То що, ти просто надувся?
Га?
Якщо ти не образився й не розгнівався, значить, ти просто надувся.
Я…
Я надувся? Я?
Гей, тут нічого соромитися. Ми всі дуємося.
Та я зроду ні на кого не дувся.
Ой, та невже?
Ага. Звісно, вірю-вірю.
Послухай.
А…
чому інші люди на когось дуються?
ТИ ЗАЙНЯТИЙ? (ПРОЧИТАНО)
Прочитав і ігнорує?
ПРОДЮСЕР ПАРК КЬОН НАМ ДЗВОНИТИ
Не здумай дзвонити йому лише тому, що трохи хвилюєшся!
Це найкоротший шлях до охолодження стосунків.
Я лягаю спати.
Про що ви так хвилюєтеся?
Ви ж не вчинили ніякого злочину.
Якщо між вами двома нічого не сталося, то все гаразд.
Зачекайте.
Якщо він поводитиметься як дріб'язковий зануда, скажіть мені.
Що?
Скажіть мені, якщо він почне вас доводити чи створювати проблеми.
Навіщо?
Я вам допоможу.
Усе гаразд?
КУ ЙОН ІЛЬ
Добре. На добраніч.
ДОБРЕ. НА ДОБРАНІЧ (ПРОЧИТАНО)
А чому інші люди на когось дуються?
Бо люблять.
Га?
Ого. Видно, ти дуже сильно любиш пані Со.
-Ти снідала… -Поспав трохи?
Я поснідала.
А я трохи поспав.
Що відбувається?
Він якийсь холодний.
Чому вона весь час відводить погляд?
Я…
вже піду.
Добре.
ХЛОПЕЦЬ НА ВИМОГУ
-Хіба це не Юн Сон? -Так, це вона.
Ви для морквяного гендля?
А, так, морквяного.
Скинули налаштування?
Ні.
Зробите це зараз?
У тебе таке добре серце, Сон.
Я маю допомогти тобі знайти мотивацію.
Якщо вам незручно, я можу зробити це сама.
Зараз перекажу гроші. Який номер…
Агов?
Що за справи? Ви не продаєте?
Вибачте.
ХЛОПЕЦЬ НА ВИМОГУ
У мене їде дах.
-Привіт. -Що ти знову робиш?
У тебе останнім часом нема апетиту,
тож я приготую тобі суп.
Хочеш звести мене з розуму?
Чому саме морквяний суп, га?
Чому? Ти ж його любиш.
Я ледь не збула тебе на морквяному гендлі.
Я щось зробив не так?
Так, зробив!
Я б жила й не знала всього цього, та ти змусив мене дізнатися.
Якби не ти, я б так не закінчила.
Досить на мене нападати. Розкажи нарешті, що сталося.
Я не знаю.
З мене всі глузують через те, що ти мені подобаєшся.
Глузують?
Хто?
Кажуть, у нас нічого не вийде.
Хто так сказав?
Усі, крім нас із тобою. Абсолютно всі!
Ходи сюди.
Усе добре.
На.
-Смачно? -Угу.
За що ти мене любиш?
Ти ж любиш мене лише тому, що мусиш, чи не так?
А ти за що мене любиш?
Ти красень.
Смачно готуєш. Піклуєшся про мене.
Ти милий і добрий.
-Тоді чому ти так зі мною поводишся? -У тебе може бути хоч сотня переваг.
Але є одна фатальна вада.
Я не питав про мої плюси і мінуси.
Я запитав, чому ти так зі мною поводишся. Ненавидиш тепер?
Тоді в чому проблема?
Я запитала першою. Відповідай. Скажи, за що ти мене любиш.
Я просто
люблю, коли ти щаслива.
Іншої причини немає.
Я не про це питаю. Що тобі в мені подобається?
Саме в мені?
Хіба те, що я люблю тебе,
і те, що я люблю, коли ти щаслива, — різні речі?
Мені байдуже, навіть якби в тебе було 10 000 вад.
Але
якщо мій єдиний недолік тобі настільки нестерпний…
ти можеш піти.
Бо
для мене твоє щастя — понад усе.
Я змусив тебе так страждати?
Це не через тебе. Це все я.
Яка різниця, що скажуть інші, якщо я так сильно тебе кохаю?
Я більше не гендлюватиму. Я з цим зав'язала.
Про що ти постійно торочиш?
Тобі не обов'язково знати.
Спершу з'їж суп.
А то охолоне. Ти ж наче була голодна.
-Смачно? -Так.
Правда ж, смачно?
-Ням-ням. -Ням-ням, гам-гам.
Ням-ням, гам-гам. На.
Так.
Я прибрав усі чашки.
Вона може знову увірватися.
Поки Юн Сон не охолоне, не можна втрачати пильність.
Директоре, як ви могли так вчинити, навіть не попередивши мене?
Я зробив це лише для того, щоб позбавити тебе клопоту казати самій.
Треба ж, я образився.
Навіть пан Мін не хотів роздувати проблему через плагіат,
а все інше — її особисте життя.
Вона скоїла якийсь смертний гріх?
Поки громадське обурення не вщухне, призупини її роботу
й займися краще іншими авторами.
Перерву в публікації ще можна зрозуміти,
але з розірванням контракту я не згодна.
О, точно.
Ти ж тепер мій бос. Ой, вибач, я зовсім забув!
Директоре!
Ну, гаразд.
Я подумаю. Поки що оформимо як перерву.
Але я нічого тобі не обіцяю.
Будь ласка, залиште кабінет. Мені з вами дуже дискомфортно.
Кудись ідеш?
Щось тут душно. Піду попрацюю деінде.
А чому ви тут самі?
Га?
А, всі вже пішли додому.
Всі пішли?
Оскільки серіал Юн Сон призупинили, Мі Ре знову почала йти з роботи вчасно.
Лише тімлід залишився охороняти робоче місце.
Ну що за нахабство.
Ще жодного разу не підійшли й не сказали, що йдуть…
І ти туди ж?
О? Ти ще не пішла?
Та я ж надворі працювала.
Чекай, невже всі розійшлися? Ти тут сам?
Ага. Усі вже давно пішли.
Я не кажу цього вголос, але в мене накопичилося чимало образ.
Я справді ніколи про це не говорю, але раз уже ти тут, Мі Ре…
Уперше, відколи почали зустрічатися, пішов додому, не попередивши мене.
Що б це могло означати?
-У МЕНЕ ЗУСТРІЧ. -ДОБРЕ.
ПОВЕРТАЮСЯ. ХОЧЕШ ПЕЧИВА?
НІ, ДЯКУЮ
-А ТВОЯ ЗУСТРІЧ? -ЩОЙНО ЗАКІНЧИЛАСЯ
-ДОВГО Ж. ПООБІДАЙТЕ -ДОБРЕ
Пішла з роботи, не сказавши мені?
Він змінився.
Відколи дізнався про «Хлопця на вимогу», точно змінився.
Пішла першою і навіть не написала.
БАЖАЄТЕ СКАСУВАТИ ПІДПИСКУ?
Я допоможу вам налагодити стосунки з тим хлопцем.
Так скоро?
Вип'ємо?
То в чому проблема?
Розкажіть, що вас найбільше мучить.
Просто
я не знаю, що в нього на думці.
І кожен його погляд, кожен жест — усе це не дає мені спокою.
Не випускаю телефон із рук, гадаючи, коли відповість.
Моє власне життя наче зникло.
Чому просто його не запитати?
Не можу себе змусити.
Але й розлучатися ось так не хочете?
Отже, ви відчуваєте, що він змінився, як знайшов мене, але запитати не можете.
І водночас бездіяльність змушує вас нервувати й доводить до відчаю. Так?
Так.
Доведеться з'ясувати, що він до вас відчуває.
Як саме?
Перемістімося кудись.
Со Мі Ре.
Що це таке?
Здивовані?
Чому ми раптом у такому місці? І що це на вас за одяг?
Невже серце затьохкало?
Не зрозумійте неправильно. Я знаю, що ви любите іншого.
Хіба не збиває з пантелику, коли знайоме змішується з незнайомим?
У такій несподіваній ситуації люди зазвичай виказують свої почуття.
Серце не бреше.
Говоріть так, щоб я зрозуміла.
Ну, я пропоную створити ситуацію, якої він точно не очікує.
Тоді й перевіримо, чи досі його серце б'ється заради Со Мі Ре.
З’явіться у знайомому місці в незвичному образі.
Добрий день.
-Яка ти красуня! -Привіт.
-Добрий день. -Що?
-Вона у спідниці! -Що?
Ви сьогодні така гарна.
Справді!
Пані Со!
Доброго ранку.
Що це?
Що відбувається? У вас теж інтерв'ю?
Інтерв'ю?
Дорога не була надто обтяжливою?
А стаття не завдала вам незручностей?
Та ну, я зовсім не проти.
З Webtoons Monthly прийшли на інтерв'ю.
Останнім часом тільки й пишуть, що про пані Юн,
але ж скоро церемонія нагородження та вихід нових релізів.
Директор дуже старається.
Будьте до нас добрі.
Але чому його досі немає?
Кого?
Інтерв'ю з директором і…
Гей, Кьон Наме!
Очманіти.
Нічого собі.
Добрий день.
Гей! Можете, будь ласка, швидше?
-Так, сер. -Вони на вас чекають, пане Паку.
З тобою все гаразд?
Так, усе добре.
Чому вона сьогодні така гарна?
Яка там перевірка!
Я лиш перевірила, що моє серце досі на місці!
Ого, а він молодець. Не очікував такої контратаки.
Дарма тільки гроші в салоні витратила.
Так не піде. Зміна планів.
Перш ніж перевіряти його серце, розберімося з вашим.
Залиште його тут.
Наче Залізний Дроворуб, у якого не було серця.
Уявіть, що ви на деякий час залишилися без серця.
Упевнений, вам буде набагато спокійніше без серця.
Посидь удома.
Моє серце не тут.
-Жук! У тебе на спині! -Що? На мені?
Забери його! Будь ласка, зніми його з мене!
Тому сьогодні…
Будь ласка!
Що це було? Боже, як моторошно.
Дрібниця.
…я не втрачу самовладання, що б не сталося.
Вона що, упіймала жука голими руками?
Перепрошую. Нарада трохи затягнулася.
Усе гаразд.
Перепрошую за це.
ПЕРСОНАЛІЗОВАНИЙ ХЛОПЕЦЬ КУ ЙОН ІЛЬ
Пане Мін,
що це?
-Прошу? -Я про Ку Йон Іля.
А, це?
Додатковий сервіс для підписниць, яким не подобалися наші теми,
бо вони надто штучні,
але він настільки популярний, що ним займається окрема команда.
То в ньому враховано все?
Він якомога ближчий до ідеалу підписниці.
Характер, зовнішність — усе.
Овва, тоді це має бути ідеальний чоловік.
Дехто каже, що він однозначно кращий за реальних хлопців.
Але для декого це зовсім не так.
Чому?
Хіба фільм не цікавіше дивитися, коли не знаєш фіналу?
З'явився чоловік твоєї мрії, але ти вже знаєш, що він тебе полюбить.
І для деяких людей це руйнує все занурення.
До того ж кохання — це коли віддаєш комусь серце,
зовсім не знаючи, що буде далі.
І кохання неможливо просто зімітувати.
Це найскладніше.
Правда!
Тепер, коли «Людину» закрили, це здається легкою перемогою.
Та чи справді її скасували? Авжеж ні?
Мені мало що відомо.
І без другого героя там ще стільки сюжетних вузлів не розплутано.
Є розтрата тітки під час будівництва на Себу.
І роман між головою правління та директоркою Сон.
Коли вона планує все це розкрити?
Запитай у неї. Ти ж фанат, вона тобі точно розкаже.
Фанат?
З глузду з'їхав?
Я лише перевіряв кольорокорекцію, у яку Со Йон вклала всю свою душу.
До речі, про те, що ми говорили… Ку Йон Іль, так?
Со Йон теж собі такого створювала?
Цікаво, як би виглядав хлопець її мрії.
Слухай…
а якби він був схожий на тебе, що б ти відчув?
На мене?
Скажеш таке!
Звісно, я був би щасливий! Це ж значить, що я її ідеал.
Хоча зачекай.
Якщо він схожий на мене тільки обличчям, а в усьому іншому кращий за мене,
то це вже небезпечно.
Та ні, дурниці. Я все одно його переможу.
Бо я кохаю її сильніше. Той покидьок лише вдає, що кохає.
Та звідки тому придурку знати, наскільки Со Йон мила й чарівна?
Чорт, що більше я про неї говорю, то дужче сумую.
-Хвані, пробач. -Га?
Думав, ти вже не повернешся.
Мі Ре пішла купити нам смаколиків. Пропускаєш.
Куди вона пішла?
У кафе, що перед входом.
Га? Що?
Чому…
Ти біг аж сюди?
Я просто хотів піти за покликом серця.
Що?
Бачити тебе, коли захочу…
й обіймати, коли захочу.
Не варто?
Ну…
Варто.
Я теж цього хочу.
Ми не марнуємо час?
Немає кращої людини, яка б допомогла нам посилити сценарії.
А я не впевнений.
Вона, мабуть, цілими днями дивиться реаліті-шоу й грає в ігри.
Навряд чи ми знайдемо з нею спільну мову.
«Хлопець на вимогу»?
Так.
Це я «Хлопець на вимогу».
Для нас це також особливий випадок,
але ми були справді вражені вашим аналізом наших тем.
Тому ми й зв'язалися з вами.
Джі Йон,
яка ваша мрія?
Зробити огляд усіх 900 хлопців, потім видати про це книгу й таке інше.
Плануєте зустрітися з усіма 900?
Так. Мені залишилося зовсім трохи.
А як же реальне життя?
Тобто я хочу сказати…
З моїм життям усе чудово.
Мабуть, думали, що я тільки й сиджу у «Хлопці на вимогу». Зовсім ні.
Тобто у вас є ще якісь хобі?
Хобі?
Побачення.
Джі Йон!
Так?
Забув дати вам візитку.
Дякую.
Безпечно доїхати.
-До побачення. -Так.
Ой, не помітив сходинку.
Зі мною все гаразд.
-До побачення. -Па.
Сьогодні я маю непоганий вигляд.
Як ваше ім'я?
-Хван Джі Ен. -Ви вже прибули?
Нам сюди.
Припаркувалися на першому поверсі?
Перевірка мікрофона. Раз, два.
Хвилинку!
Куди це покласти?
-Постав це туди. -Добре.
Перевірка мікрофона. Раз, два.
Члени родини можуть сидіти тут.
Для переможців зарезервовано місця, тож сідайте спереду.
Со Мі Ре, йди-но сюди.
Переможниця в категорії романтичного фентезі.
Мені так сподобався ваш вебтун.
Дякую.
Відтепер продюсерка Со відповідатиме за вас.
Кар'єра Юн Сон пішла вгору, бо вона зустріла її.
-Сподіваюся на плідну співпрацю. -Навзаєм.
Ви собі говоріть.
-Повертайся пізніше. -Добре.
Голова обертом.
Ти вже привіталася з авторкою?
Так. Я так часто переглядала її роботу, що вона мені вже як рідна.
Навіть відчуваю гордість.
Було б добре наступного року знову бути в журі разом, правда?
Ми ж будемо щодня сваритися.
Припини так страшно дивитися.
Ой, а що як хтось зайде?
Чекай. Це ж вона.
-Ситуація на складі. -Га?
У дорамах про службові романи обов'язково є така сцена.
На складі.
Лише ми двоє.
-Не мели дурниць. -Так боїшся, що нас викриють?
Тільки не на роботі.
Чому?
Ти мене соромишся?
Кьон Наме, транспаранти…
Кьон Наме! Ти цілий?
Я знала. Щось не так.
Моє кохання не матиме щасливого кінця.
-Він не сильно забився? -Ось!
-Дон Міне, ви з ним! -Обережно.
-Бережіть себе. -Я поїду з ним.
Що трапилося? Тобто як це сталося?
Що саме на нього впало?
-Мі Ре. -Пані Со!
Мі Ре!
Гей, ви.
Відійдіть-но. Дайте проїхати.
Чого крутитеся під ногами?
Ану, з дороги!
Що за манери. Господи.
Со Мі Ре?
Що з тобою?
З вами все добре? Сильно болить, еге ж?
Що це між вами відбувається?
Що за чорт?
Та ну!
Якщо це те, про що я думаю,
то мені зараз краще піти.
З тобою все добре?
Ну…
Добре. Я піду.
-Дякую. -Так, авжеж.
Я могила. Але ти мені потім все розкажеш!
Обов'язково, чуєш? Обов'язково!
Дуже болить?
Я в нормі.
Навіщо ти сюди бігла? Могла почекати там.
Ти постраждав через мене.
Це був нещасний випадок.
Ні.
Я тебе штовхнула.
Я думала, станеться щось погане, якщо люди дізнаються про нас.
Я зробила це, бо злякалася.
Вибач.
І
я тобі не сказала ще дещо.
Після того, як ти дізнався про «Хлопця на вимогу»,
я знову заходила до Ку Йон Іля.
Навіщо?
Спершу хотіла дізнатися, про що ви з ним говорили,
а потім…
бо злякалася, як сильно ти мені подобаєшся.
Боялася, якщо покохаю надто сильно,
потім буде нестерпно боляче.
Чому ти постійно думаєш про кінець?
Бо я жалюгідна.
Ясно.
Але я теж жалюгідний.
Коли я вперше побачив Ку Йон Іля,
першою моєю думкою була: «Невже вона вподобала спочатку його?»
Я хотів схопити його й розпитати про все від початку до кінця,
але я не зміг через свою гордість.
Щодо цього…
Та тепер це вже не має значення.
Зрештою, тобі подобаюся саме я,
хоч би як усе починалося.
Мені теж щодня страшно від того,
як я закохуюся в тебе все сильніше й сильніше.
Але що я можу вдіяти?
Ти прибігла сюди з мокрим носом, щоб побачити мене.
Як я можу тебе не любити?
-Легше! -Вибач.
Може, ми просто
повіримо в цю мить і все?
Тих, хто не сумнівається в майбутньому й бачить попереду лише любов.
Ось кого я малюю.
Так і зроблю.
Усі переїжджайте до мене в Америку.
З ким я ходитиму на корпоративи?
-Смачно? -Ми сумуватимемо!
Ой, точно. Перш ніж поїду, я хочу дещо дізнатися.
Нещодавно я почув одну дивну плітку.
Кажуть, оця Со Мі Ре і цей Пак Кьон Нам
зустрічаються.
-Так, ми… -Ми…
Та бути не може!
Бачиш? Вони не зустрічаються, бовдуре.
Чхве Дон Міне, паршивцю! Ти мене розіграв.
Та вони терпіти один одного не можуть.
Послухайте, я скажу вам наостанок одну річ.
Надто не перемивайте кісточки своїм авторам.
Це як плювати проти вітру.
Успіх авторів — це наш успіх.
-Дивіться! -Маю вас напоумити на прощання.
-Можна і нам приєднатися? -Авжеж, ти…
Вітаємо!
-Вітаю. -Привіт.
Юн Сон?
Що, мені не можна?
Та ні. Я…
Краще візьміть ось це.
Що це може бути? Це що…
Невже це та сама…
Ого, Юн Сон!
Справжня зірка Naemo!
-Ти ж мене розумієш, так? -Та ну вас.
-Будете плакати — я піду. -Боже мій!
Звільніть місце.
-Сідайте. -Ходіть сюди.
Хочу з цього випити.
-Накрийте їй. -Ого, вона справжня.
-Скарб. -Виглядає шикарно.
Тільки не торкніться. Обережно.
Як же гарно зроблено.
-Треба випити за це. -Будьмо!
-Будьмо!
Ми з вами.
Здається, ви стали стійкіші до алкоголю?
Я?
Спортом зайнялася.
Ходжу в зал на світанку й 30 хвилин займаюся на клаймбері.
Видно, у мене виросла абсолютно нова печінка.
-Почуваюся непереможною. -Що тебе мотивувало?
Ой, зачекайте!
-Я сам підніму. -Я ще не здалася.
-Навіщо? -Ти чого це?
Ось…
Візьміть краще нові.
Добре. Дякую.
Нехай наша туга
Одного дня зведе нас разом
Директоре!
-Не їдьте! -Що ти робиш?
-Ми без вас не зможемо. -Чекай!
Я ще повернуся цього року.
Не ігноруй мої дзвінки, а то поплатитеся.
-Справді? Ви повернетеся? -Звісно, повернуся.
-Не забувайте нас! -Добре!
-Щасливої дороги. -І бережіть здоров'я.
Тебе ж там не буде.
Раз уже на те пішло, спробуйте пити менше кави.
Боже, Юн!
Ваша турбота змушує мене відчути, що я справді їду.
А скільки це коштує, до речі?
Гей, нумо по чарці!
-Будьмо! -Будьмо!
-Люблю! -Люблю вас усіх!
Гей, корпоративна картка пішла в хід!
Можливо, прощання не такі вже й погані, як ми думаємо.
ХЛОПЕЦЬ НА ВИМОГУ
Давно не бачилися.
Це точно.
Якщо ви так довго не заходили,
то справи пішли або дуже добре, або дуже погано, га?
Усе кепсько?
Ех, шкода.
Упевнені, що впораєтеся?
Ви можете стати ще самотніші й тривожніші, ніж коли були самі.
Почуття жодного з вас не залишатимуться незмінними вічно.
Цілком можливо.
Вас це влаштовує?
Так.
Як так?
Бо люди так влаштовані.
Ми наважуємося на пригоди
попри небезпеку.
Застрибуйте. Вночі тут небезпечно.
Ви ж знаєте, що я не сяду.
Прощавайте. Дякую за все.
Хочете все закінчити?
Пані Со Мі Ре, чи бажаєте ви розірвати стосунки з Ку Йон Ілем?
Ти ж упораєшся, так? Зі стосунками.
Просто слухай своє серце. Будь хороброю, навіть коли тобі страшно.
Я теж це знаю.
А раніше губилася, бо не знала.
Бувай.
ТАК
Кьон Наме!
Ти знову. Я ж казав тобі не бігати.
Це небезпечно.
Стосунки — це небезпечно.
А кохання — ще небезпечніше.
Якщо вийдеш раніше, не доведеться бігти.
Знову ти бурчиш.
Але цього разу, гадаю, усе буде добре.
Бо це ми.
ХЛОПЕЦЬ НА ВИМОГУ
Переклад субтитрів: Людмила Речич