‫מה זה המקום הזה?‬
‫מה קרה?‬
‫זה פשוט…‬
‫איך הגענו לפה?‬
‫אנחנו בטיול.‬
‫מה?‬
‫את שוב עושה את זה.‬
‫רוצה לנמנם עוד קצת?‬
‫את ערה?‬
‫כן.‬
‫לאן הלכת בשעה כזאת?‬
‫הלכתי למכולת לקנות כמה דברים לארוחת בוקר.‬
‫לא היית פה, אז דאגתי.‬
‫את צריכה לישון עוד.‬
‫אני כבר ערה לגמרי. אלך לשטוף פנים.‬
‫מה קרה?‬
‫אתה נראה קצת עייף. לא ישנת טוב?‬
‫לא הצלחתי להירדם.‬
‫תנוח הרבה אחרי העבודה היום.‬
‫בסדר.‬
‫תשתה קצת מזה.‬
‫מה קרה?‬
‫אתה…‬
‫מי אתה?‬ ‫-מי אתה?‬
‫פגעת בי בהרבה דרכים.‬ ‫את כבר לא מזהה אותי יותר בכלל?‬
‫גברת סו מי-ריי, חדשי את המינוי‬ ‫כדי להמשיך את הדייט עם גו יונג-איל.‬
‫אתה כבר הולך?‬
‫כן. אני הולך הביתה, ומשם אלך לעבודה.‬
‫נתראה אחר כך.‬ ‫-טוב.‬
‫למה הלכת כל כך מהר? אפילו לא אמרת שלום.‬
‫מה זה?‬
‫מה קרה?‬
‫פשוט…‬
‫אתה נראה קצת עייף. לא ישנת טוב?‬
‫לא הצלחתי להירדם.‬
‫אתמול בלילה,‬
‫קרה משהו בזמן שישנתי?‬
‫היית לבד כי לא הצלחת להירדם, נכון?‬
‫ראיתי את זה.‬
‫מה…‬
‫מה ראית?‬
‫"חבר כבקשתך".‬
‫מה בדיוק ראית?‬
‫ראיתי הכול.‬
‫גם את הגבר ההוא.‬
‫נדבר בפעם הבאה?‬
‫זה לא מה שאתה חושב.‬
‫איכשהו הדברים התגלגלו ככה,‬ ‫אבל בבקשה אל תבין לא נכון.‬
‫להבין לא נכון?‬
‫אתה וגו יונג-איל, כלומר…‬
‫אין לו שום קשר אליך.‬
‫אתה מכיר את מר מין, נכון?‬
‫הוא ביקש ממני ביקורות,‬
‫אז ניסיתי את "חבר כבקשתך" וקרו דברים, ו…‬
‫בסופו של דבר יצרתי דמות והוא…‬
‫דמות שנראית בדיוק כמוני נוצרה במקרה?‬
‫אני יודעת שזה יכול להיראות אבסורדי,‬ ‫גם אני חשבתי ככה.‬
‫אבל זה באמת היה צירוף מקרים.‬
‫אני מצטערת שלא סיפרתי לך קודם.‬
‫הסתרתי את זה ממך כי זה עלול להישמע מוזר.‬
‫בסדר.‬
‫אתה…‬
‫מאוכזב ממני?‬
‫למען האמת,‬
‫אני לא יודע מה אני מרגיש כרגע.‬
‫נראה לי שאדע בהמשך.‬
‫- רציתי להגיד לך שאת מוצאת חן בעיניי -‬
‫- התשלום התבצע -‬
‫היי, אתה…‬ ‫-את בסדר?‬
‫מה?‬
‫למה עזבת אותי ככה?‬
‫אז את אומרת לי שהוא זה שבא לראות אותי?‬
‫אז שום דבר לא קרה באמת?‬
‫לא.‬ ‫-ולא אמרת שום דבר?‬
‫מה יש להגיד עלינו? את רק דחית אותי.‬
‫איך זה היה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כשהוא ראה אותך,‬
‫מה הייתה התגובה שלו?‬
‫הוא התנהג…‬
‫כאילו הוא ראה רוח רפאים.‬
‫הוא בטח היה בהלם מהיופי שלי.‬
‫מה אני אעשה?‬
‫מה עוד הוא אמר?‬
‫הוא לא יודע‬
‫מה הוא מרגיש לגבי זה.‬
‫לעזאזל.‬
‫- המפיק פארק קיונג-נאם: קודם… -‬
‫- סו-יונג -‬
‫כן, סו-יונג, אני אחזור ל…‬
‫גברת סו, זה נורא!‬
‫מה?‬
‫המנהל הוואנג אמר לגברת יונג‬ ‫שהחוזה שלה בוטל.‬
‫היא הייתה צריכה מישהו להוציא עליו‬ ‫את העצבים, ומצאה את המטרה המושלמת.‬
‫גברת יון, איך אפשר…‬
‫זוז.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫היא אמרה שאין לה מה להפסיד ויצאה בכעס.‬
‫מונית! היי!‬ ‫-בבקשה תעצרי אותה.‬
‫יון סונג…‬
‫וואו, זה מה שאתה עושה.‬
‫הקפה הזה מריח מדהים, נכון?‬
‫בחיי, הרמס?‬
‫רגע, זה…‬ ‫-מתי נהיית כזה מצליח?‬
‫אני מבחינה בהרבה דברים שלא ראיתי קודם.‬
‫אני מניחה שהחברה שלך‬ ‫הרוויחה הון בזכות מישהי!‬
‫היי, את לא יכולה להתפרץ לפה ככה.‬ ‫הבהלת אותי!‬
‫מר הוואנג!‬ ‫-אלוהים אדירים!‬
‫אתה חושב שאתה מבוהל יותר ממישהי שפוטרה?‬
‫בבקשה תניחי את זה.‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬
‫חבל שהשווצתי בספל הזה.‬
‫איפה גברת יון?‬ ‫-היא עם מר הוואנג.‬
‫אני לא אתן לך את זה!‬ ‫-היי, יצאת מדעתך?‬
‫תעזבי.‬ ‫-רגע!‬
‫זהירות על האצבע!‬
‫תעזבי!‬
‫אלוהים, פרק כף היד שלי!‬
‫זה לא היה כזה נורא.‬
‫אתה כל כך שומר על הזבל הזה,‬
‫אבל לא אכפת לך שמרוב איורים‬ ‫אני בקושי מסוגלת להחזיק מקלות אכילה.‬
‫סופרים פחות חשובים לך מספל?‬
‫מה?‬
‫אני רוצה שתדעו שזו פציעה במקום העבודה.‬
‫יש לכם מושג כמה פרק היד הזה שווה?‬
‫גברת יון.‬
‫סו? איפה היית כל הזמן הזה?‬
‫תירגעי בבקשה. נוכל לדבר…‬
‫אני לא יכולה לסבול את החרא הזה יותר.‬
‫בואי נלך.‬
‫לא צריך להישאר‬ ‫עם החברה המחורבנת הזאת יותר.‬
‫אבל…‬
‫את לא יכולה לעזוב ככה.‬ ‫-בואי.‬
‫בואי ננסה לשכנע את המנהל…‬
‫בואי!‬
‫גברת יון, בבקשה!‬
‫בחיי, איזה מזג יש לה.‬ ‫היא באמת צריכה לשלוט בזה.‬
‫למה אתם מסתכלים עליי?‬ ‫למה הפרצופים הקודרים?‬
‫- פרק עשירי: עתיד רגיל לגמרי -‬
‫נשרטתי קצת.‬
‫הנה.‬
‫תודה.‬
‫את לא אמורה לבדוק מה עם גברת יון?‬
‫ברגע שהיא תירגע קצת.‬
‫לגבי השיחה שלנו הבוקר…‬
‫כבר הסברת הכול.‬
‫אתה בסדר?‬
‫ראית איך היא העיפה את מר הוואנג‬ ‫כמו בג'ודו?‬
‫תפסיק לעשות מזה עניין.‬
‫מה עשיתי?‬
‫מה קרה? נפצעת? תראי לי.‬
‫זה שום דבר.‬
‫תראו את הפנים שלה. זה לא יספיק.‬
‫בואו נצא. את צריכה קערה של אונדון.‬
‫אתה אוכל ארוחת צהריים, לא?‬
‫יש לי פגישה עם סופר יותר מאוחר.‬
‫כן? חבל.‬
‫אז אתה מזמין את החברים לצוות לאונדון?‬
‫הדלתות נפתחות.‬
‫מה יש?‬
‫חשבתי שהפריעו לנו באמצע קודם.‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫באמת הגעת?‬
‫הדלתות נפתחות.‬
‫הוואני…‬
‫מחכה לי.‬
‫אני הולך עכשיו.‬
‫טוב. ביי.‬
‫בסדר.‬
‫הייתה לי תחושה משונה.‬
‫שפארק קיונג-נאם הפך חזרה לגבר שהכרתי פעם.‬
‫חוסר הנוחות הזה.‬
‫למה זו תחושה כל כך מוכרת?‬
‫אני צריכה להעמיד פנים שהכול בסדר.‬
‫בהצלחה בפגישה!‬
‫- בהצלחה בפגישה!‬ ‫לא נקרא -‬
‫אתה עסוק?‬
‫את מחבבת אותו עד כדי כך?‬
‫כשמישהו מוצא חן בעינייך,‬ ‫את הולכת עד הסוף, לא משנה מה קורה.‬
‫זו נורה אדומה.‬
‫למה?‬
‫ככה דינמיקה של מערכות יחסים עובדת.‬
‫מי שמפגין יותר חיבה מאבד שליטה.‬
‫את מגזימה.‬
‫תחשבי על הקשרים הקודמים שלך.‬
‫בסדר, נגיד שאת צודקת.‬ ‫מה רע בלאבד שליטה?‬
‫זאת אומרת,‬
‫אם אין לך בעיה להסתכל בטלפון כל היום,‬ ‫לחכות לתשובה‬
‫ולחשוב, "הוא הפסיק להתעניין בי?‬ ‫זה קטע חד-צדדי?"‬
‫בזמן שאת רועדת מרוב חרדה, אז זה בסדר.‬
‫פשוט תטילי עליי קללה, בסדר?‬
‫וככה נמשך מעגל הקסמים.‬
‫את נלחצת. את נהיית תלותית.‬ ‫הוא מתרחק מיום ליום.‬
‫זה נכון במיוחד לגבייך.‬
‫כשהדברים נהיים קצת מביכים בפעם הראשונה,‬
‫את צריכה להיזהר במיוחד.‬
‫למה?‬
‫אז מתחילים לראות‬ ‫מי מכם מחבב את השני יותר.‬
‫אז נקבעת מערכת היחסים של האדון והעבד‬ ‫במערכת היחסים.‬
‫תמיד כזאת דרמטית.‬
‫- אתה עסוק? -‬
‫אתה מצוברח בזמן האחרון.‬
‫לפני כמה ימים חייכת מאוזן לאוזן.‬ ‫היום אתה נראה על הפנים.‬
‫על מה אתה מדבר? אני רק אוכל.‬
‫אתה עסוק?‬
‫יצאתי לאכול…‬
‫אתה יוצא עם מישהי, מה?‬
‫רוצה לנחש עם מי? זה קל מדי.‬
‫אני יכול לעשות כאילו אני לא יודע‬ ‫אם אתה רוצה.‬
‫מה?‬
‫ידעת?‬
‫אל תתייחס אליי כאילו אני לא מבין כלום.‬ ‫איך יכולתי לא לדעת?‬
‫היו לי חשדות ברגע ששמעתי‬ ‫שאתה עובד עד מאוחר בכל יום שישי.‬
‫אתה יכול לדבר איתי על גברת סו.‬
‫תשכח מזה. אני לא יכול לדבר איתך עליה.‬
‫מה העניין? אז משהו קורה פה.‬
‫טוב…‬
‫פשוט…‬
‫מה? היא עשתה משהו שהרגיז אותך?‬
‫לא, לא הייתי אומר, אבל…‬
‫אתה כועס?‬
‫אתה רותח מזעם?‬ ‫-לא, זה לא כזה נורא.‬
‫אז מה, אתה סתם זועף?‬
‫מה?‬
‫זאת אומרת, אם אתה לא עצוב או כועס עליה,‬ ‫אתה סתם זועף.‬
‫אני…‬
‫אני זועף? אני?‬
‫היי, זו לא סיבה להתבייש.‬ ‫כולנו זועפים לפעמים.‬
‫לא, אף פעם לא זעפתי.‬
‫באמת?‬
‫בטח. ברור שלא.‬
‫היי.‬
‫אז…‬
‫למה אנשים זועפים על מישהו בדרך כלל?‬
‫הוא השאיר אותי על "נקרא"?‬
‫- המפיק פארק קיונג-נאם‬ ‫התקשר -‬
‫אל תהיי תלותית!‬ ‫אל תתקשרי אליו רק כי את קצת מודאגת!‬
‫זה מתכון בטוח לשקוע בבוץ.‬
‫אני הולכת לישון עכשיו.‬
‫מה כל כך מדאיג אותך?‬
‫הרי לא ביצעת פשע.‬
‫כל עוד כלום לא קרה ביניכם, זה בסדר.‬
‫רגע.‬
‫אם היא י‬
‫מה?‬
‫תגידי לי אם הוא מתסכל אותך‬ ‫או עושה לך בעיות.‬
‫למה?‬
‫אני אעזור לך.‬
‫הכול בסדר?‬
‫טוב. לילה טוב.‬
‫- טוב לילה טוב‬ ‫נקרא -‬
‫למה אנשים זועפים על מישהו בדרך כלל?‬
‫כי הם מחבבים אותו.‬
‫מה?‬
‫וואו. אתה בטח ממש מחבב את גברת סו.‬
‫אכלת ארוחת…‬ ‫-ישנת?‬
‫אכלתי ארוחת בוקר.‬
‫ישנתי.‬
‫מה קורה?‬
‫הוא מתנהג בצורה די קרירה.‬
‫למה הוא לא מסתכל לי בעיניים?‬
‫אני…‬
‫אזוז.‬
‫טוב.‬
‫- חבר כבקשתך -‬
‫זו לא יון סונג?‬ ‫-כן, זאת היא.‬
‫את פה בגלל העסקה ב"קארוט"?‬
‫כן, "קארוט".‬
‫פרמטת אותו?‬
‫לא.‬
‫את יכולה לעשות את זה עכשיו?‬
‫יש לך כזה לב טוב, סונג.‬
‫אני צריך לעזור לך לגייס מוטיבציה.‬
‫זו יותר מדי טרחה,‬ ‫אני יכולה לעשות את זה אחר כך.‬
‫אעביר לך את הכסף. מה החשבון שלך…‬
‫הלו?‬
‫מה נסגר? את לא מוכרת את זה?‬
‫אני מצטערת.‬
‫- חבר כבקשתך -‬
‫זה משגע אותי.‬
‫היי.‬ ‫-מה אתה עושה עכשיו?‬
‫אמרת שאיבדת את התיאבון לאחרונה,‬
‫אז אני אכין לך מרק.‬
‫אתה מנסה לשגע אותי?‬
‫למה דווקא מרק גזר?‬
‫מה הבעיה? זה מה שאת אוהבת.‬
‫כמעט עבדו עליי ב"קארוט". אתה יודע את זה?‬
‫עשיתי משהו לא בסדר?‬
‫כן!‬
‫לא הייתי צריכה לדעת את כל זה,‬ ‫אבל גרמת לי לגלות.‬
‫בגללך הגעתי למצב הזה.‬
‫היי, תפסיקי להתפרץ עליי‬ ‫ותגידי לי מה העניין.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫כולם לועגים לי כי אני מחבבת אותך.‬
‫לועגים לך?‬
‫מי?‬
‫אומרים שהקשר שלנו לא יצליח.‬
‫מי אמר את זה?‬
‫כולם חוץ ממך וממני. כולם!‬
‫בואי הנה.‬
‫זה בסדר.‬
‫הנה.‬
‫טעים?‬ ‫-כן.‬
‫למה אתה מחבב אותי?‬
‫אתה מחבב אותי רק כי אתה חייב, נכון?‬
‫למה את מחבבת אותי?‬
‫אתה נראה טוב.‬
‫אתה טבח טוב. אתה נחמד אליי.‬
‫אתה חמוד ואתה טוב לב.‬
‫אז למה את מתייחסת אליי ככה?‬ ‫-אולי יש לך 100 תכונות טובות.‬
‫אבל יש לך פגם קטלני אחד.‬
‫לא שאלתי על היתרונות והחסרונות שלי.‬
‫שאלתי למה את מתייחסת אליי ככה.‬ ‫את שונאת אותי עכשיו?‬
‫אז מה העניין?‬
‫אני שאלתי אותך קודם. תענה לי.‬ ‫תגיד לי למה אתה מחבב אותי.‬
‫אני פשוט…‬
‫אוהב שאת מאושרת.‬
‫אין סיבה אחרת.‬
‫זה לא מה שאני שואלת. מה אתה מחבב בי?‬
‫למה אתה מחבב אותי?‬
‫לחבב אותך‬
‫ולאהוב שאת מאושרת,‬
‫אלה דברים שונים?‬
‫לא הייתה לי בעיה עם זה,‬ ‫גם אם היו לך 10,000 פגמים.‬
‫אבל…‬
‫אם את לא מסוגלת לסבול את הפגם היחיד שלי…‬
‫את יכולה ללכת.‬
‫כי…‬
‫האושר שלך הוא הדבר שהכי חשוב לי.‬
‫עשיתי לך כאלה בעיות?‬
‫זה לא בגללך. זה בגללי.‬
‫למי אכפת ממה שאחרים חושבים עליי‬ ‫כשאני מחבבת אותך כל כך?‬
‫אפסיק להיכנס ל"קארוט". גמרתי עם זה.‬
‫מה זה ה"קארוט" הזה‬ ‫שאת לא מפסיקה לדבר עליו?‬
‫אתה לא צריך לדעת.‬
‫תאכלי את המרק קודם.‬
‫הוא יתקרר. נראית רעבה.‬
‫זה טעים?‬ ‫-כן.‬
‫זה טעים, מה?‬
‫יאם יאם.‬ ‫-יאם יאם, טעים.‬
‫יאם יאם, טעים. הנה.‬
‫זהו.‬
‫החבאתי את כל הספלים שלי.‬
‫היא עלולה להתפרץ לפה שוב בכל יום.‬
‫אסור לנו להיות שאננים עד שיון סונג תירגע.‬
‫אדוני, איך יכולת לעשות את זה‬ ‫בלי להזהיר אותי אפילו?‬
‫היי, עשיתי את זה רק כדי למנוע ממך‬ ‫את הטרחה לספר לה בעצמך.‬
‫אלוהים, נפגעתי.‬
‫אפילו מר מין אמר שהוא לא רוצה‬ ‫לעשות עניין מהגניבה הספרותית,‬
‫והשאר זה עניין אישי.‬
‫היא עשתה חטא שדינו מוות?‬
‫עד שהסערה הציבורית תירגע,‬ ‫תשימי את העבודה שלה בצד‬
‫ותתמקדי בניהול סופרים אחרים.‬
‫היא חייבת לעשות הפסקה,‬
‫אבל אני לא מסכימה לבי ביטול החוזה שלה.‬
‫נכון.‬
‫את הבוסית שלי. שכחתי לגמרי!‬
‫מר הוואנג!‬
‫בסדר.‬
‫אשקול את זה שנית. בינתיים היא בהפסקה.‬
‫אבל אני לא יכול להבטיח לך שום דבר.‬
‫עכשיו לכי בבקשה, גברתי.‬ ‫את גורמת לי להרגיש ממש לא בנוח.‬
‫הולכת לאנשהו?‬
‫אני צריכה אוויר. אני הולכת לעבוד בחוץ.‬
‫למה אתה פה לבד?‬
‫מה?‬
‫כולם הלכו הביתה.‬
‫כולם הלכו הביתה?‬
‫הסדרה של יון סונג בהפסקה,‬ ‫אז מי-ריי שוב יוצאת מהעבודה בזמן.‬
‫רק ראש הצוות נשאר כדי להחזיק את המקום.‬
‫פרחחים חצופים.‬
‫הם אף פעם לא אמרו לי שהם יוצאים לפני…‬
‫גם אתה?‬
‫מה? לא הלכת הביתה?‬
‫לא. עבדתי בחוץ.‬
‫רגע, כולם הלכו הביתה? אתה פה לבד?‬
‫כן. כולם יצאו מזמן.‬
‫לא אמרתי לכם כלום,‬ ‫אבל יש לי הרבה כעס שאני שומר בבטן.‬
‫אני אף פעם לא מדבר על זה,‬ ‫אבל עכשיו שאת פה, מי-ריי…‬
‫בפעם הראשונה מאז שאנחנו יחד‬ ‫הוא יצא מהעבודה בלי להגיד לי אפילו.‬
‫מה זה אומר?‬
‫- אני זזה לישיבה.‬ ‫טוב. -‬
‫- חוזר עכשיו‬ ‫רוצה עוגיות? -‬
‫- אני אוותר -‬
‫- מתי הישיבה שלך נגמרת?‬ ‫היא בדיוק נגמרה -‬
‫זה היה ארוך, כדאי שתאכל צהריים‬ ‫טוב -‬
‫היא יצאה מהעבודה בלי להגיד לי אפילו?‬
‫הוא השתנה.‬
‫מאז שהוא גילה על "חבר כבקשתך", הוא השתנה.‬
‫היא הלכה ראשונה ואפילו לא שלחה לי הודעה.‬
‫- תרצי לבטל את המינוי? -‬
‫אעזור לך ללבן את העניינים עם הבחור ההוא.‬
‫חזרת כל כך מהר?‬
‫רוצה לשתות משהו?‬
‫מה הבעיה?‬
‫תגידי לי מה הכי מטריד אותך.‬
‫אני פשוט…‬
‫לא יודעת מה הוא חושב.‬
‫חוץ מזה, אני אובססיבית‬ ‫לכל דבר קטן שקשור אליו.‬
‫אני דבוקה לטלפון כל הזמן,‬ ‫תוהה מתי הוא יענה.‬
‫אני מרגישה כאילו החיים שלי נעלמו.‬
‫למה את לא שואלת אותו מה הוא חושב?‬
‫אני לא מסוגלת.‬
‫ואת לא רוצה להיפרד ככה?‬
‫אז את מרגישה שהוא השתנה‬ ‫אחרי שהוא מצא אותי, אבל לא יכולה לשאול.‬
‫מצד שני חוסר המעשה מלחיץ ומתסכל אותך.‬
‫זה העניין?‬
‫כן.‬
‫אז נצטרך לברר מה הוא מרגיש לגבייך.‬
‫אבל איך?‬
‫נעבור למקום אחר?‬
‫סו מי-ריי.‬
‫מה זה?‬
‫את מופתעת?‬
‫למה אנחנו במקום כזה? ומה הקטע של התלבושת?‬
‫עשיתי לך פרפרים בבטן?‬
‫אני לא אשלה את עצמי.‬ ‫ברור לי שאת בעניין שלו.‬
‫זה לא מבלבל, כשהמוכר מתערבב בבלתי מוכר?‬
‫במצב בלתי צפוי כזה‬ ‫אנשים נוטים לחשוף את רגשותיהם האמיתיים.‬
‫הלב לא יכול לשקר.‬
‫אתה יכול להסביר את זה בצורה הגיונית?‬
‫אני מציע שניצור מצב שהוא לא יצפה לו.‬
‫אז נוכל לוודא אם הוא עדיין מאוהב בך.‬
‫תגיעי למקום מוכר, אבל בהופעה שהוא לא מכיר.‬
‫שלום.‬
‫את כל כך יפה!‬ ‫-היי.‬
‫שלום.‬ ‫-מה?‬
‫היא לובשת חצאית!‬ ‫-מה?‬
‫את כל כך יפה היום.‬
‫באמת!‬
‫גברת סו!‬
‫בוקר טוב.‬
‫מה זה?‬
‫מה קורה? גם אותך מראיינים?‬
‫מראיינים?‬
‫אני מקווה שהנסיעה לפה הייתה בסדר.‬
‫אני מקווה שהכתבה שלנו‬ ‫לא גרמה לך לחוסר נוחות.‬
‫דברים כאלה לא מפריעים לי.‬
‫הגיעו מירחון הוובטונס לראיון.‬
‫כל הכתבות האחרונות הן על גברת יון,‬
‫אבל טקס הפרסים וההוצאות החדשות מתקרבים.‬
‫הוא במתקפת קסם אישי מלאה.‬
‫בבקשה תטפל בנו יפה.‬
‫למה הוא עדיין לא פה?‬
‫מי?‬
‫הם באו בשביל מר הוואנג ו…‬
‫היי, קיונג-נאם!‬
‫אין מצב.‬
‫לא ייאמן.‬
‫שלום.‬
‫היי! אתה מוכן להזדרז, בבקשה?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-הם מחכים לך, מר פארק.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫למה היא כל כך יפה היום?‬
‫לוודא בתחת שלי!‬
‫זה וידא רק שהלב שלי עדיין בריא ושלם.‬
‫אוף, הוא טוב. לא ציפיתי למהלך נגד.‬
‫בזבזתי כל כך הרבה כסף במספרה לחינם.‬
‫זה לא יספיק. שינוי בתוכניות.‬
‫לפני שנבדוק את הלב שלו,‬ ‫בואי נבדוק את הלב שלך קודם.‬
‫תשאירי את הלב שלך פה.‬
‫כמו איש הפח, שאין לו לב.‬
‫תיכנסי להלך הרוח של מישהו שחי בלי לב.‬
‫אני בטוח שתהיי רגועה יותר‬ ‫ברגע שלא יהיה לך לב.‬
‫תישאר בבית.‬
‫הלב שלי לה פה.‬
‫חרק! על הגב שלך!‬ ‫-מה? אני?‬
‫אלוהים, תורידי אותו! בבקשה!‬
‫לכן היום…‬
‫בבקשה!‬
‫מה זה היה? אלוהים, זה מלחיץ.‬
‫זה שום דבר.‬
‫…לא אאבד את העשתונות, לא משנה מה קורה.‬
‫היא תפסה חרק בידיים חשופות?‬
‫אני מצטער. הישיבה נגמרה קצת מאוחר.‬
‫זה בסדר.‬
‫מצטער.‬
‫- חבר בהתאמה אישית‬ ‫גו יונג-איל -‬
‫מר מין,‬
‫מה זה?‬
‫סליחה?‬ ‫-התכוונתי לגו יונג-איל.‬
‫זה?‬
‫זה פותח כבונוס מיוחד‬ ‫למשתמשות שלא אהבו את התבניות שלנו‬
‫כי הן היו מלאכותיות מדי,‬
‫אבל זה נהיה כל כך פופולרי‬ ‫שיש לנו צוות ייעודי לזה עכשיו.‬
‫אם זה בהתאמה אישית, זה מכסה הכול?‬
‫אנחנו משתדלים לעשות את זה‬ ‫כמה שיותר קרוב לגבר האידאלי של המשתמשת.‬
‫אישיות, מראה, הכול.‬
‫אז הוא בטח גבר מושלם.‬
‫יש כאלה שאומרים שהוא רמה מעל חבר אנושי.‬
‫אבל מתברר שזה לא מה שקרה‬ ‫אצל משתמשות מסוימות.‬
‫למה לא?‬
‫סרטים הם לא מהנים יותר‬ ‫כשלא יודעים מה קורה בסוף?‬
‫גבר חלומותייך הופיע,‬ ‫אבל את כבר יודעת שהוא יחבב אותך,‬
‫זה הורס לחלק מהן את האשליה.‬
‫חוץ מזה, באהבה אתה אמור לתת למישהו את הלב,‬
‫כשאין לך מושג מה יקרה אחר כך.‬
‫ואי אפשר פשוט לחקות אהבה.‬
‫זה החלק הכי קשה.‬
‫נכון!‬
‫בלי "כדאי להכיר" אני מרגיש‬ ‫שזה ניצחון חינם, ואני לא אוהב את זה.‬
‫אבל זה באמת בוטל? זה לא בוטל, נכון?‬
‫אני לא יודע על זה הרבה.‬
‫אחרי שהדמות הגברית השנייה נדחקה הצידה,‬ ‫יש עוד המון קצוות לסגור.‬
‫ישנה המעילה של הדודה בבנייה בסבו,‬
‫וישנו הרומן בין היו"ר למנהלת סונג.‬
‫מתי היא מתכננת לחשוף את כל זה?‬
‫תנסה לדבר עם גברת יון.‬ ‫אתה מעריץ, אז אולי היא תספר לך.‬
‫מעריץ?‬
‫יצאת מדעתך?‬
‫אני קורא את זה כדי לעבור על חוברת הצביעה‬ ‫שסו-יונג השקיעה בו את הלב ואת הנשמה.‬
‫לגבי הדבר ההוא קודם… גו יונג-איל, נכון?‬
‫אתה חושב שסו-יונג יצרה כזה?‬
‫אני קצת סקרן לדעת‬ ‫איך גו יונג-איל שלה נראה.‬
‫טוב…‬
‫איך היית מרגיש אם הוא היה נראה כמוך?‬
‫כמוני?‬
‫בחייך!‬
‫הייתי אוהב את זה, כמובן!‬ ‫זה אומר שאני גבר חלומותיה.‬
‫רק רגע.‬
‫הוא רק היה נראה כמוני,‬ ‫אבל הוא היה טוב ממני בכל שאר המובנים.‬
‫אני צריך לדאוג?‬
‫לא, אני לא צריך. אני יכול להביס אותו.‬
‫כי אני מחבב אותה יותר.‬ ‫האידיוט הזה רק יעמיד פנים שהוא מחבב אותה.‬
‫איך האידיוט הזה ידע‬ ‫כמה סו-יונג יפה ומקסימה?‬
‫לעזאזל, הדיבור עליה‬ ‫רק גורם לי להתגעגע אליה יותר.‬
‫הוואני, אני מצטער.‬ ‫-מה?‬
‫חשבתי שהלכת הביתה.‬
‫מי-ריי הלכה להביא לנו עוד נשנושים.‬ ‫אתה מפסיד.‬
‫לאן היא הלכה?‬
‫לבית הקפה ממול.‬
‫מה?‬
‫למה…‬
‫רצת עד לפה?‬
‫אני פשוט…‬
‫רציתי ללכת בעקבות הלב שלי.‬
‫מה?‬
‫כדי לראות אותך כשאני רוצה…‬
‫ולחבק אותך כשאני רוצה.‬
‫לא לעשות את זה?‬
‫טוב…‬
‫תעשה את זה.‬
‫זה גם מה שאני רוצה לעשות.‬
‫את בטוחה בקשר לזה?‬
‫אין אדם טוב יותר בשביל לעזור לנו‬ ‫לחזק את התרחישים שלנו.‬
‫אני לא בטוח.‬
‫היא בטח לא יוצאת מהבית,‬ ‫צופה בתוכניות היכרויות ומשחקת.‬
‫אני בספק שהיא תוכל לתקשר איתנו.‬
‫"חבר כבקשתך"?‬
‫כן.‬
‫אני "חבר כבקשתך".‬
‫זה מקרה מיוחד גם בשבילנו,‬
‫אבל ממש התרשמנו מהניתוח שלך לתבניות שלנו.‬
‫לכן פנינו אלייך.‬
‫ג'י-יון,‬
‫מה החלום שלך?‬
‫אני רוצה לבקר את כל 900 החברים‬ ‫ולהוציא על זה ספר וכולי.‬
‫את מתכננת לפגוש את כל ה-900?‬
‫כן. כמעט סיימתי.‬
‫אז לא יהיו לך חיים?‬
‫התכוונתי להגיד ש…‬
‫יש לי חיים מלאים.‬
‫בטח חשבתי ש"חבר כבקשתך"‬ ‫זה כל מה שאני עושה. ממש לא.‬
‫אז יש לך תחביבים אחרים?‬
‫תחביבים?‬
‫לצאת לדייטים?‬
‫ג'י-יון!‬
‫כן?‬
‫לא נתתי לך את כרטיס הביקור שלי.‬
‫תודה.‬
‫נסיעה טובה הביתה.‬
‫להתראות.‬ ‫-בסדר.‬
‫לא ראיתי את המדרגה שם.‬
‫אני בסדר.‬
‫להתראות.‬ ‫-ביי.‬
‫אני נראית לא רע היום.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫הוואנג ג'י-יון.‬ ‫-הגעת?‬
‫מכאן.‬
‫חנית בקומת הקרקע?‬
‫בדיקה. אחת, שתיים.‬
‫רק שנייה!‬
‫איפה לשים את זה?‬
‫שימי את זה שם, בבקשה.‬ ‫-בטח.‬
‫בדיקה. אחת, שתיים.‬
‫בני המשפחה יכולים לשבת שם.‬
‫למקבלי הפרסים יש מקומות ייעודיים,‬ ‫אז בבקשה לשבת מלפנים.‬
‫סו מי-ריי, בואי הנה.‬
‫תגידי שלום. כלת פרס‬ ‫הפנטזיה הרומנטית הכי טובה.‬
‫שלום. אהבתי לקרוא את הוובטון שלך.‬
‫תודה.‬
‫המפיקה סו שלנו תנהל אותך מעכשיו.‬
‫הקריירה של יון סונג המריאה בזכותה.‬
‫אני שמחה לעבוד איתך.‬ ‫-זה הדדי.‬
‫אתן לכן לדבר.‬
‫תחזרי אחר כך.‬ ‫-טוב.‬
‫זה כזה קדחתני.‬
‫אמרת שלום לסופרת?‬
‫כן. מרוב שקראתי את היצירה שלה,‬ ‫לא הרגשתי שהיא זרה.‬
‫אני גם גאה בעצמי.‬
‫יהיה נחמד לשפוט שוב יחד בשנה הבאה, נכון?‬
‫אולי נריב כל יום.‬
‫אל תיראי מפוחדת.‬
‫היי, מה אם מישהו ייכנס בדיוק?‬
‫רגע. זהו זה.‬
‫הקטע במחסן.‬ ‫-מה?‬
‫תמיד יש סצנה כזאת‬ ‫בכל סדרה רומנטית משרדית.‬
‫במחסן,‬
‫רק שנינו.‬
‫אל תשגע אותי.‬ ‫-את שונאת להיתפס עד כדי כך?‬
‫רק לא בעבודה.‬
‫למה?‬
‫אני מביך אותך?‬
‫קיונג-נאם, השלטים…‬
‫קיונג-נאם! אתה בסדר?‬
‫ידעתי. הרגשתי שמשהו לא בסדר.‬
‫הייתי צריכה לדעת שלחיי האהבה שלי‬ ‫לא יהיה סוף שמח.‬
‫הוא נפצע קשה?‬ ‫-הנה!‬
‫דונג-מין, סע איתו.‬ ‫-זהירות.‬
‫זהירות.‬ ‫-אני אסע איתו.‬
‫מה זה היה? איך זה קרה?‬
‫מה נפל עליו בדיוק?‬
‫מי-ריי.‬ ‫-גברת סו!‬
‫מי-ריי!‬
‫היי, את.‬
‫פני דרך. זוזי הצידה.‬
‫למה את חוסמת אותי?‬
‫קדימה, זוזי!‬
‫לא ייאמן. אוף.‬
‫סו מי-קיי?‬
‫מה קרה?‬
‫אתה בסדר? זה ממש כואב, נכון?‬
‫מה קורה איתכם?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫אין מצב!‬
‫אם זה מה שאני חושב שזה,‬
‫נראה לי שכדאי שאלך, מה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫טוב…‬
‫בסדר. אני אלך.‬
‫תודה.‬ ‫-כן, על לא דבר.‬
‫אשמור על זה בסוד.‬ ‫אבל אתם חייבים לספר לי הכול.‬
‫אתם חייבים, טוב? אתם חייבים!‬
‫זה כואב מאוד?‬
‫אני בסדר.‬
‫למה באת? היית צריכה להישאר שם.‬
‫נפצעת בגללי.‬
‫זו הייתה תאונה.‬
‫לא.‬
‫דחפתי אותך.‬
‫חשבתי שיקרה משהו רע‬ ‫אם אנשים יגלו שאנחנו יחד.‬
‫עשיתי את זה כי פחדתי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫ו…‬
‫יש עוד משהו שלא סיפרתי לך.‬
‫אחרי שגילית על "חבר כבקשתך",‬
‫חזרתי לגו יונג-איל.‬
‫למה?‬
‫בהתחלה רציתי לשמוע על מה דיברתם,‬
‫ואחר כך…‬
‫כי פחדתי מכמה שאני מחבבת אותך.‬
‫חשבתי שאם אחבב אותך יותר מדי,‬
‫אתקשה להתמודד עם זה בהמשך.‬
‫למה את לא מפסיקה לחשוב על הסוף?‬
‫כי אני פתטית.‬
‫כן.‬
‫אבל גם אני פתטי.‬
‫כשראיתי את גו יונג-איל בפעם הראשונה,‬
‫המחשבה הראשונה שלי הייתה,‬ ‫"היא חיבבה אותו לפניי?"‬
‫רציתי לתפוס אותו ולשאול אותו‬ ‫על הכול מההתחלה ועד הסוף,‬
‫אבל לא יכולתי בגלל הגאווה שלי.‬
‫בקשר לזה…‬
‫אבל זה כבר לא משנה.‬
‫הרי אני זה שאת מחבבת,‬
‫לא משנה איך זה התחיל.‬
‫גם אני נבהלתי ביום ההוא‬
‫כי התאהבתי בך יותר ויותר.‬
‫אבל מה אני יכול לעשות?‬
‫ברחת בשבילי עד כאן עם נזלת באף.‬
‫איך יכולתי לא לחבב אותך?‬
‫זהירות.‬ ‫-סליחה.‬
‫אנחנו לא יכולים פשוט…‬
‫לחיות את הרגע וזהו?‬
‫אלה שלא מפקפקים בעתיד‬ ‫ומתמקדים באהבה שמולם.‬
‫אותם אני מצייר.‬
‫אעשה את זה.‬
‫כולכם, בואו איתי לארה"ב.‬
‫עם מי אני אוכל ארוחות ערב צוותיות?‬
‫טעים?‬ ‫-אתגעגע אליך, אדוני!‬
‫נכון. אני חייב לבדוק את זה לפני שאעזוב.‬
‫שמעתי משהו מוזר לאחרונה, טוב?‬
‫שמעתי שסו מי-ריי ופארק קיונג-נאם‬
‫יוצאים.‬
‫כן, אנחנו…‬ ‫-אנחנו…‬
‫זה מגוחך!‬
‫רואה? הם לא יוצאים, אידיוט.‬
‫צ'וי דונג-מין, אידיוט. עבדת עליי.‬
‫השניים האלה מתעבים זה את זה.‬
‫היי, חבר'ה, אני רוצה להגיד‬ ‫עוד משהו לפני שאני עוזב.‬
‫אל תדברו יותר מדי מאחורי הגב של הסופרים.‬
‫זה כמו לירות לעצמכם ברגל.‬
‫ההצלחה של הסופרים היא ההצלחה שלנו.‬
‫שם!‬ ‫-אני רוצה לתת לכם עצה טובה.‬
‫היי. אפשר להצטרף אליכם?‬ ‫-בטח, אתם…‬
‫שלום!‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫יון סונג?‬
‫מה? אסור לי להיות פה?‬
‫לא, זה לא העניין. אני…‬
‫קח את זה וזהו.‬
‫מה זה יכול להיות? מה…‬
‫זה יכול להיות…‬
‫וואו, יון סונג!‬
‫הסופרת האהובה על "ניימו"!‬
‫אתם מבינים אותי, נכון?‬ ‫-אוי.‬
‫אל תבכה. אני עלולה ללכת.‬ ‫-אלוהים!‬
‫תפנו מקום, חבר'ה.‬
‫שבי.‬ ‫-בואי.‬
‫אדוני.‬ ‫-אני רוצה לשתות מזה.‬
‫תפנו לה מקום.‬ ‫-וואו, זה אותנטי.‬
‫זה יקר.‬ ‫-נראה מדהים.‬
‫שלא ייגעו. תיזהר.‬
‫כל כך איכותי.‬ ‫-תראו אותו.‬
‫חייבים לשתות לכבוד זה.‬ ‫-לחיים!‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיים!‬
‫לחיים באוויר.‬
‫היי, נראה שלמדת לשתות.‬
‫אני?‬
‫אני מתאמנת בזמן האחרון.‬
‫אני הולכת למכון מוקדם בבוקר‬ ‫ועולה על הסטפר לחצי שעה.‬
‫מרוב אימונים יש לי כבד חדש.‬
‫אני מרגישה בלתי מנוצחת עכשיו.‬
‫מאיפה המוטיבציה?‬
‫רגע!‬
‫אני ארים את זה.‬ ‫-לא ויתרתי.‬
‫למה?‬ ‫-מה זה היה?‬
‫טוב…‬
‫הנה. תשתמשי בחדש.‬
‫טוב. תודה.‬
‫"מי ייתן והגעגועים‬
‫"יאחדו אותנו יום אחד"‬
‫מר הוואנג!‬
‫אל תלך!‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫אנחנו לא יכולים לחיות בלעדיך!‬ ‫-רגע!‬
‫אני אחזור בהמשך השנה.‬
‫אז לא לסנן אותי, אחרת תשלמו את המחיר.‬
‫באמת? אתה תחזור?‬ ‫-בטח. אני אחזור.‬
‫אל תשכח אותנו!‬ ‫-בסדר, לא אשכח!‬
‫נסיעה טובה.‬
‫תשמור על הבריאות.‬
‫אני אתגעגע אלייך.‬
‫תנסה לשתות פחות קפה על הדרך.‬
‫אלוהים, יון!‬
‫בגלל הדאגה שלך אני מרגיש שאני באמת עוזב.‬
‫כמה זה עלה?‬
‫היי, בואו נשתה!‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיים!‬
‫אוהבים אותך!‬ ‫-אוהב את כולכם!‬
‫היי, הכול על חשבון החברה!‬
‫הרבה פרידות הן פחות גרועות‬ ‫ממה שאנחנו חושבים.‬
‫- חבר כבקשתך -‬
‫מזמן לא התראינו.‬
‫נכון.‬
‫אם לקח לך כל כך הרבה זמן לבוא לחפש אותי,‬
‫בטח הלך לך ממש טוב או ממש גרוע, מה?‬
‫הלך גרוע?‬
‫אוף, חבל.‬
‫את תהיי בסדר?‬
‫את עלולה להרגיש יותר בדידות וחרדה‬ ‫מאשר כשהיית לבד.‬
‫ואף רגש שלך לא יישאר אותו הדבר לנצח.‬
‫יכול להיות.‬
‫זה בסדר מבחינתך?‬
‫כן.‬
‫למה?‬
‫ככה זה אנשים.‬
‫אנחנו בוחרים לצאת להרפתקאות,‬
‫אפילו שאנחנו מודעים לסכנות.‬
‫תעלי. מסוכן פה בלילה.‬
‫אתה יודע שאני לא אעלה.‬
‫שמור על עצמך. תודה על הכול.‬
‫את באמת מסיימת את זה?‬
‫גברת סו מי-ריי, תרצי להיפרד מגו יונג-איל?‬
‫את תסתדרי, נכון? במערכת היחסים שלך.‬
‫פשוט לכי בעקבות הלב.‬ ‫תהיי אמיצה גם כשאת פוחדת.‬
‫גם את זה אני יודעת.‬
‫אני זוכר שלא היה לך מושג.‬
‫להתראות.‬
‫- כן -‬
‫קיונג-נאם!‬
‫את שוב רצה. אמרתי לך לא לרוץ.‬
‫זה מסוכן.‬
‫מערכות יחסים הן מסוכנות.‬
‫אהבה היא עוד יותר מסוכנת.‬
‫אם תצאי מוקדם יותר, לא תצטרכי לרוץ.‬
‫תפסיק עם השטויות שלך.‬
‫אבל הפעם נראה לי שאהיה בסדר.‬
‫כי אלה אנחנו.‬
‫- חבר כבקשתך -‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬