Om han kröker ett hårstrå på Déborah...
Tror du att han vill henne illa?
Du vill inte att jag blir inblandad.
Jag skulle ha tagit hand om den jäveln för länge sen.
Det räcker inte.
Reem har rätt. Det är alltid samma personer som vinner.
Han ska få sota för det här.
De försökte begrava dig.
Men de visste inte att du är ett frö.
Reem vill inte gifta sig, men hon ger sig inte av tomhänt.
Hon måste bära ett halsband värt 20 miljoner euro runt halsen.
Då kan hon vägra det här äktenskapet.
Allvarligt, ett rån?
Det är inget rån om Reem är inblandad. Det är bara teater.
Och vad får vi ut av det?
Inget bröllop, inget hotell.
Utan hotellet kan Pepo inte tvätta sina pengar.
Fethani förblir pank.
De tvingas sälja på ett mer traditionellt sätt.
Jag får behålla jobbet och fria händer.
Du får tillbaka ditt jobb, plus en befordran, som utlovat.
Det låter väl bra-
-men översten kommer att ha ett massivt säkerhetspådrag.
Ett sånt drag kräver förberedelser.
Var ska de gifta sig?
Hur fungerar säkerheten för en sån konvoj?
Jag kan prata med Reem.
Och råna henne? Teater eller inte, nån måste råna henne.
Jag tar hand om det. Jag behöver bara ert stöd.
Hej, hur kan jag hjälpa er?
-Hej. Jag letar efter spat. -Ja, självklart.
Ni har en hiss här, ni ska till andra källarvåningen.
Tack.
Vi har alla nåt att vinna.
Steve! Är du med eller inte?
-Han är väl med? -Självklart är han med.
Har Perrin inte hört av sig?
Koppla honom till mig om han gör det.
Nåväl. Vi har jobbat ihop i åratal. Vi har gått igenom en del stormar.
Men vi har alltid lyckats hålla Citadellet flytande.
Men sen monsieur Pepo anlände har sprickor dykt upp.
Och skeppet tar in vatten.
Ja, vi är medvetna om era svårigheter.
Kom ihåg att Pepo bara är där som observatör.
En något påträngande observatör, det medger jag.
-Han drar sig tillbaka efter bröllopet. -Nej. Skadan är redan skedd.
Hotellets säkerhet är hotad.
Och överstens militärprylar är inte till mycket nytta här, eller hur?
Ja, han är lite oslipad, det är sant, men...
Ni ska lära honom diplomati.
Vi har missförstått varandra. Jag är inte här för att förhandla.
Jag kan inte längre garantera Citadellets säkerhet eller rykte.
Är det förstått?
Rykte?
Ja. Affärer, intriger, vi vet alla hur det börjar.
Jag är ledsen, men jag vill inte veta hur det slutar.
Så, om jag förstår det rätt-
-överger ni skeppet mitt under ett bröllop?
Jag säger upp mig, ja.
Vill bandet fortsätta spela är det deras problem.
Nåväl.
Ja, upp med hakan.
Och vänd dig hitåt lite.
Snälla, tjejer, ansträng er för mig.
Toppen.
-Det räcker. -Okej.
Gråt inte så där, Emma.
Det måste vara hormonerna.
Om jag har gjort er upprörd ber jag om ursäkt.
Inte alls. Ni ska inte klandra er.
Om jag hade nåt nytt skulle jag be er följa med, men så är det inte.
De har lovat att hitta en annan position åt er.
Åt mig, ja, men ni då?
Hur ska du veta var jag är?
Jag la en AirTag i ett av skåpen. Skåp nummer sex, koden är 8025.
Ta AirTagen så vet jag alltid var du är.
Jag kan inte ta så stora risker för lite fickpengar.
Dina smycken är dyrbara.
Även om vi bara får hälften, så är det inte fickpengar.
Nej, för riskabelt.
Men det finns ingen risk för dig. Jag tar hela risken.
Om du inte vill gifta dig, så ta de här pengarna och stick.
Det finns nåt annat vi kan göra.
Berätta då.
Mark kommer att hitta ett sätt att tvätta sina pengar, även utan bröllopet.
Och det kommer min far också.
Jag är säker på att han fortsätter med sina intriger.
Kort sagt, inget kommer att förändras, och det blir inga konsekvenser för dem.
Av respekt för min mor är jag villig att skona min far.
Men Mark...
Jag vägrar låta honom komma undan så lätt.
Förlåt, jag förstår inte, vad betyder det?
Vi måste bara ändra din plan lite.
Det är inget litet jobb. Inte som dem du brukar göra.
-Allvarligt. -Jag fixar det.
Ursäkta. Jag kommer strax.
Direktören?
-Jag tar hand om det. -Tack.
Édouard!
-Så ni går så där? -Ja, tydligen.
Utan att ens berätta?
Vad vill ni, Esther? Ni vann.
Ni är inte typen som ger upp. Vad händer?
Vet ni vad som hände med killen i programmet? Theo.
Jag hörde nyligen att han hittades hängd i sin cell.
Så hemskt.
Adèle hade tur som hittade er.
Ni kan ha räddat hennes liv genom att hjälpa henne fly.
Farväl, Esther.
-Farväl, Wades. -Farväl, direktören.
Okej.
-Vad är det här för ställe? -Det är ett gömställe.
Du ska gömma dig här tills jag kommer och hämtar dig.
-Och vem är hon? -Oroa dig inte för henne.
Ingen tredje person. Jag delar inte med mig.
Slappna av.
Hon är bara här för att hämta sina handlingar, och sen åker hon söderut.
Du ska ge henne din mobil.
Ge henne min mobil? Vad menar du med det?
Du stannar i värmen, jag blir blöt, och hon tar oss på semester.
Det finns inget bättre alibi än att vara 70 mil bort.
Det är inte trovärdigt.
Varför slösar vi tid på den här clownen?
Du, din kompis klarar sig bra.
Men jag behövs om hon vill se den andra igen.
Ge mig din mobil.
Vad ska hon göra söderut? Och vem vet...
Du tjallar väl inte på mig sen? Jag slösar bort min tid här.
Jag gillar inte din polare. Vad ska vi göra med honom?
Din telefon.
Du kan åtminstone låtsas att allt är bra.
Klänningen.
Det betyder otur, eller hur?
Du tror att du är smart, men du känner inte min far som jag gör.
Han kommer att försöka lura dig in i det sista.
Man gifter sig med en tjej och plötsligt är man fast med en knäpp familj.
Det kallas kärlek.
Jag antar att du har garantier för att han håller sin del av avtalet?
Frågan är varför du plötsligt bryr dig?
Ju snabbare du får det du vill ha, desto snabbare är jag fri.
Kan du hjälpa mig?
Visst.
Tro det eller ej, men jag hoppades faktiskt...
...att vi kunde börja om.
Älskling, som din blivande fru vill jag ge dig ett råd:
Avsluta affären med min far innan ceremonin.
Och ta bort dina jävla händer från mig.
Marina, jag behöver grönt ljus från dig.
Jag vet, men vi ligger efter i schemat. Jag gör mitt bästa.
-Nåt nytt från Rungis? -Vi pratar nu.
-Är du nöjd med bukettens höjd? -Mycket bra.
-Är det okej om jag viker dem så här? -Du fick väl instruktioner?
Och kan du duka borden där bak, tack?
Hur mycket för flaskorna?
Nej, nej, lyssna, Marina...
Ni får klara er själv, för jag kan inte lämna hotellet just nu.
Ursäkta.
Jag kan inte lämna hotellet, de åker snart.
Ni måste låta mig göra mitt jobb först.
Jag ringer tillbaka senare.
Gärna det, men om jag inte har ett schema, kan jag inte planera.
Ni får nöja er med den generella idén av planen.
Vi delar upp och begränsar risken för läckor. Inga risker.
Anklagar ni oss?
Det är ni som har tillfällig förstärkning.
Jag går i god för alla.
Vi kan börja nu, blir det förseningar blir ni den första som får veta.
Vill ni hålla talen nu?
Eller ska vi vänta till ceremonin?
Mark, snälla.
Du fick som du ville. Du äger ett lyxhotell nu.
Det finns en viss etikett.
Älskling.
Vi äger ett lyxhotell nu.
-Allt ser bra ut. -Toppen.
Nu kör vi.
Jag förstår inte, hon rör sig inte.
Allt bra från min sida, inget att rapportera.
Kom igen då! Vad gör de?
-Är allt bra? -Slappna av.
Skål.
Fan, de kommer ut bakvägen, kom igen, kör.
Kom igen!
Hej!
-Såg du din pappa? -Ja.
Bluetooth-grejen funkar inte. Kan vi sätta på radion?
Tack.
Jag gillar den här låten.
Vad fan... Herregud!
Vad är det som händer?
-Herrejävlar! -Kom igen!
Kom igen!
Ge mig den!
Kör!
Vespan kommer undan!
Är du oskadd? Mår du bra?
Mår ni bra, madame?
Helvete.
Du brukare inte komma hit mitt i veckan. Vad gör du här?
Jag har slutat.
Så du har verkligen gått?
Jag måste rensa huvudet.
Man måste kunna se sig själv i spegeln ibland, vad är man annars?
Inte mycket.
Jag är stolt över dig.
Du vet vad du måste göra. Gå!
Ja, Esther.
Va?
Vänta, kan du upprepa det, tack?
Just nu säger vi ingenting.
Vi väntar på polisens rekommendationer.
Hör du mig, Marina?
Jag kan inte åka nånstans, men när polisen kommer går du.
Vad menar du med vart? Du går hem.
Får jag ställa en fråga?
Vet vi var Adèle och Galzain är?
Vi lämnar den frågan till dem vars jobb det är och försöker göra vårt.
Har nån en cigarett?
Cigarett.
Monsieur Galzain, var snäll och följ med mig.
-Hur mår ni? -Jag har mått bättre.
-Tack för att ni kom så snabbt. -Självklart.
Jag måste informera er om att bröllopskonvojen har attackerats.
Vad menar ni med attackerats?
Ni hade rätt. Överstens metoder är inte lämpliga för vår miljö.
Han ska avskedas för tjänstefel, men det räddar inte hotellet.
Lyxhotell har attackerats förut.
-Ni kommer över det. -Inte den här gången.
Jag ska gå rakt på sak. Vi borde aldrig ha låtit er gå.
Era villkor är våra villkor.
-Ni har känsla för proportioner... -Jag är inte intresserad.
Översten var ett symptom, inte sjukdomen.
Så länge Pepo är där går det inte.
Ni hade rätt om det också.
Monsieur Fethani borde aldrig ha förknippats med nån som Pepo.
Men vi ska inte tala illa om de döda.
Va? Är Pepo död?
Nyheterna har inte släppts än, men det dröjer inte länge.
Ni ska få tänka på saken.
Dalia. Följ monsieur Galzain ut.
Helvete.
-Vad gör du här? Vad hände? -Jag har inte dödat nån.
Vad menar du med det? Var det Reem som sköt?
-En bra concierge säger inget... -Inte hos mig!
Svara mig, var det Reem som sköt?
Helvete.
Varför skulle vi ses här?
Ni fick tillbaka Citadellet, eller hur?
Nu är det er tur att uppfylla er del av avtalet.
Du stal smycken för 20 miljoner euro.
Även om jag hade kontakter att sälja dem skulle de hitta mig-
-på mindre än två timmar. Nej.
-Okej, vad vill du? -Ta ansvar för era misstag.
Berätta att jag inte hade nåt med knarket att göra-
-så att jag går fri. Och sen ger ni mig mitt jobb tillbaka.
Vilket jobb? Som concierge?
I Citadellet. Inte i ett lägenhetskomplex.
Tänk på saken.
Reem bad mig gömma mordvapnet. De ska väl inte hittade det hos er?
Okej.
-Kommer du? -Jag litar på er.
Citadellet skyddar dem som är lojala mot det.
Det var väl det ni sa?
Vad gör du här? Reste inte du söderut?
Var är Adèle? Vad är det här?
Rånet gick fel, nån blev dödad. Och du är huvudmisstänkt.
Vänta, är inte rånet i morgon? Vad är det här?
Din telefon spårades till platsen och din vespa var där.
Om polisen gör sitt jobb är du körd.
Tror du verkligen att ni kan blåsa mig så där?
Tror du att ni kan blåsa mig så där?
Du har inget val.
Om du inte berättar var Déborah är låter jag dig inte komma undan.
Du är död.
Vi köper det du behöver i morgon, men under tiden, ta för dig.
-Tveka inte. -Tack.
Men jag tror inte att jag stannar.
Det är lite litet, men vi hittar nåt bättre sen.
-Jag låter dig inte åka tillbaka. -Adèle, jag måste säga...
Du hade gjort samma sak, det är en självklarhet.
Jag tror att vi behöver en paus.
Vad vill du ta en paus från?
Jag behöver nog lite utrymme.
Jag vet inte vad du gjorde med den galningen...
Du hade problem, så jag var tvungen. Men jag är ren, det har jag sagt förut.
Nej, men det är grejen.
Faktum är att du och jag inte är bra tillsammans.
Och nu har du ditt hotell, dina nya vänner...
De är inte mina vänner, vad pratar du om?
Du vet mycket väl att du är min enda vän.
Du ville aldrig ha foodtrucken, säg sanningen.
Bara för frivårdsinspektören, folk som inte känner dig-
-så de skulle säga: "Det är det bästa för henne."
Min enda plan för återintegrering är du.
Om du vill kan vi sälja foodtrucken och göra nåt annat med pengarna.
Det är det du inte förstår!
Jag vill behålla foodtrucken, jag vill ge den ett försök.
Du måste också förstå att i två år var jag fast i Paris.
Jag fortsatte för din skull, jag tog hand om dig.
Jag besökte dig, jag tvättade åt dig. Jag kunde inte ens shoppa.
Du måste förstå det.
Det är min tur nu.
Jag insåg inte att jag var en sån börda, men okej.
-Vi hittar tillbaka, det är okej. -Jag förstår.
Gå om du vill, du är fri.
Visst.
Ditt privatplan ser mer ut som ett charterflyg.
Reem då?
Även om vi skulle till samma ställe skulle hon ta sitt eget plan.
Oroa dig inte. Hon bryr sig inte om Citadellet.
Du kommer att ha fria händer. Allt fritt.
Är du säker på att du måste åka?
Till slut är även jag fri från allt.
Då åker vi.
Hur länge ska du undvika mig, Esther?
Hade du tid att titta på listan?
Jag har inga namn att ge dig.
Teamet är komplett. Alla jobbar bra.
Det är sant, men hotellet är halvtomt.
Vi måste skicka ett budskap till gästerna så de kommer tillbaka.
De anställda ska inte tvingas betala för rånet.
De hade inget med det att göra.
Du har rätt, ingen ska tvingas betala.
Men vi måste göra några förändringar.
Bärarna och parkeringsvakterna?
Gästerna känner dem inte.
Det är sant.
Men de känner chefsconciergen.
Har han inte ens modet att komma och säga det till mig?
Med din erfarenhet och ditt rykte-
-vet du mycket väl att du lätt hittar jobb nån annanstans.
Jag har inget att be om ursäkt för.
Nej, jag ber dig bara att... Jag vill prata med ägaren.
Lös det du, jag vill träffa ägaren.
Det blir svårt. Ägaren är på väg till New York.
Du är chefsconcierge.
Och du visste inte att hon hade åkt.
När man verkligen letar efter det kan man hitta saker att kritisera hos dig.
Tack, Chen-Mi.
Har du eld?
Säger man "concierge på ett lyxhotell" inser folk inte vad det betyder.
Först och främst måste man förstå att ultralyx är en annan värld.
Allt är väldigt exakt.
Organisationen och hierarkin är strikt reglerad.
Jag har varit säkerhetsvakt på Place Vendôme, i en juvelbutik.
Tack.
För att vara en bra concierge behöver man-
-en blandning av framsynthet, diplomati och diskretion.
Ni skrattar, men det går rätt bra för mig.
Jag har lärt mig mycket.
Man får inte tro att man är framme, man får inte hoppa över steg.
Man kan inte vila på lagrarna heller, det tar tid.
-Vad tar tid? -Nätverkande.
Det är det viktigaste här. Har du inte ett nätverk är du körd.
Hej, stig på.
-Hej. -Hej.
Det var ju bra.
Ett bra exempel på återintegrering.
Nu är det viktigaste att hålla kursen.
-Förnamn, underskrift. -Ja.
Jag tar det, Sam.
-Déborah, eller hur? -Ja.
Adèle sa att du skulle komma.
Är det din första dag?
Fem minuter tidigt är bra. Du är i tid. Sömmerskorna tar dina mått.
Jag tror inte att det behövs, för jag stannar inte länge.
Bara länge nog för att komma på fötter, sa Adèle.
Men det här är ett lyxhotell. Allt är skräddarsytt.
-Längst bak, till höger. -Tack.
Jag har nåt till er.
-Varsågod. -Tack.
Nej, tack ska ni ha. Verkligen.
Var ser ni er själv om fem år, mademoiselle Charki?
-Ska du ner? -Jag är på väg upp.
Text: Anna McKeon Iyuno