PRIVILEGII
Dacă-i fac cel mai mic rău lui Déborah...
Crezi că i-au făcut ceva?
Tu nu vrei să mă amestec.
De mult timp l-aş fi aranjat pe nenorocitul acela.
Nu ar fi de ajuns.
Reem are dreptate. Întotdeauna câştigă aceiaşi oameni.
Eu vreau să plătească.
Toţi te-au îngropat.
Dar fără să ştie că tu eşti o sămânţă.
Reem nu vrea să audă de căsătorie şi nu va pleca cu mâna goală.
Trebuie să poarte un colier în valoare de 20 de milioane.
20 de milioane.
Aşa poate scăpa de căsătorie.
O tâlhărie, serios?
Nu este o tâlhărie. Dacă Reem este implicată, este doar teatru.
Şi noi ce avem de câştigat?
Fără nuntă, nu mai ia hotelul.
Fără hotel, Pepo nu mai poate să-şi spele banii.
Familia Fethani ar fi ruinată,
dar forţată să vândă în modul tradiţional.
Eu îmi păstrez postul şi am mână liberă,
iar tu îţi recapeţi slujba, la pachet cu o promovare.
E foarte bine, dar...
Colonelul va pune în aplicare măsuri de securitate stricte.
Un astfel de plan necesită pregătire.
Nu ştiu unde se căsătoresc
şi nici cum funcţionează paza unui astfel de convoi.
Dar pot să vorbesc cu Reem.
Şi să o jefuieşti. Pentru că cineva trebuie s-o facă, chiar dacă e teatru.
De asta mă ocup eu.
Am nevoie doar să-mi acoperiţi spatele.
- Bună ziua! Vă pot ajuta? - Da, caut centrul spa.
Desigur. Liftul este chiar aici. Mergeţi la nivelul minus doi.
Mulţumesc.
Cu toţii avem de câştigat.
Steve, eşti cu noi sau nu?
Deci, se implică?
Sigur că da.
Tot nu aveţi nicio veste de la Perrin?
Să-mi faceţi legătura imediat.
Bun...
Lucrăm de mulţi ani împreună.
Au fost şi furtuni.
Ne-am clătinat, dar am reuşit mereu să menţinem hotelul pe linia de plutire.
Însă, de la sosirea domnului Pepo,
au apărut nişte fisuri.
Iar nava ia apă.
Da, suntem conştienţi că aveţi dificultăţi.
Dar reţineţi că Pepo este doar un simplu observator.
Un observator care se amestecă, e adevărat,
dar se va retrage după nuntă.
Nu, răul este deja făcut.
Siguranţa hotelului este pusă în pericol.
Decoraţiile militare ale colonelului nu prea sunt de niciun folos aici.
Este adevărat că e cam dur, dar...
Veţi reuşi să-l învăţaţi să fie mai diplomat.
Nu prea ne înţelegem. Nu am venit aici ca să negociez.
Nu mai pot garanta nici siguranţa, nici reputaţia hotelului.
Este clar?
Reputaţia?
Da. Ştim cum încep afacerile dubioase.
Regret, dar chiar nu-mi doresc să aflu cum se termină.
Aşadar...
Dacă înţeleg bine,
părăsiţi corabia chiar în momentul nunţii?
Îmi dau demisia, da.
Dacă orchestra vrea să cânte în continuare este problema ei.
Foarte bine.
Da, bărbia sus!
Întoarce-te puţin.
Vă rog, fetelor, faceţi un efort pentru mine.
Grozav!
- De ajuns. - Bine.
Nu plânge, Emma!
Probabil e din cauza hormonilor.
Dacă am făcut ceva care v-a deranjat, vă rog să mă scuzaţi.
Absolut deloc. Nu am nimic să-ţi reproşez.
Dacă plecam în altă parte,
te-aş fi rugat să mă însoţeşti, dar nu este cazul.
În orice caz, mi-au promis că-ţi vor găsi un post.
Dar dvs.?
Şi cum vei şti unde sunt?
Ţi-am pus un AirTag într-un dulap.
Dulapul nr. 6. Codul este 80-25.
Îl iei şi voi şti tot timpul unde eşti.
Nu pot să-mi asum riscuri aşa mari pentru nişte bani de buzunar.
Dar colierul tău valorează o avere, Reem.
Chiar dacă obţinem doar jumătate pe el, nu sunt doar bani de buzunar.
Nu, este prea riscant.
Dar tu nu rişti nimic! Eu îmi asum totul.
Reem, dacă nu vrei să te căsătoreşti, ia banii şi dispari!
Altfel,
mai este ceva ce am putea face.
Spune-mi!
Mark va găsi mereu o modalitate de a-şi spăla banii,
chiar dacă anulăm nunta.
Şi tatăl meu la fel.
Sunt convinsă că va continua cu învârtelile lui.
Nu se va schimba nimic
şi, pentru ei, nu vor exista consecinţe.
Din respect pentru mama, pe tata îl voi cruţa.
În ce-l priveşte pe Mark...
Refuz să-l las să scape aşa uşor.
Nu înţeleg. Ce vrei să spui?
Trebuie doar să modifici puţin planul.
Nu e o operaţiune...
Nu este ceva minor, cum ai tu de obicei.
Nu, serios.
Stai liniştită. Mă descurc.
Da, am timp şi pentru mine.
Scuzaţi-mă!
Revin.
- Domnule director! - Mă ocup eu.
Mulţumesc.
Edouard!
Pleci aşa, pur şi simplu?
Se pare că da.
Fără să ne anunţi, măcar.
Dar ce doreşti, Esther?
Ai câştigat.
Nu eşti genul de om care să se dea bătut.
Ce se petrece?
Ştii ce s-a întâmplat cu băiatul acela din program?
Théo.
Am aflat recent că a fost găsit spânzurat în celula lui.
Îngrozitor.
Adele a avut noroc să dea peste tine.
Poate că i-ai salvat viaţa,
ajutând-o să plece.
La revedere, Esther!
- Pa, Wades! - La revedere, domnule director.
Bine.
- Ce este aici? - Este o ascunzătoare.
Tu stai liniştit aici, până pregătesc eu totul,
apoi vin să te iau.
- Şi ea cine este? - Nu este treaba ta.
Pică totul. Nu mi-ai spus că mai este cineva. Eu nu împart banii.
Calmează-te!
A venit doar să-şi ia actele şi pleacă spre sud.
Şi îi dai telefonul tău.
Să-i dau telefonul meu?
Cum adică, să-i dau telefonul?
Tu stai la adăpost, eu mă expun,
iar ea ne trimite în vacanţă.
Nu există alibi mai bun decât să fii la 700 km distanţă.
Nu e credibilă povestea asta.
Pentru ce ne pierdem vremea cu clovnul ăsta?
Amica ta se dă mare.
Dar are nevoie de mine ca să-şi revadă prietena.
Dă-mi telefonul.
Şi ce are de gând acolo, în sud?
Şi de unde ştiu eu...
Că nu mă vei denunţa?
Vezi? Îmi pierd vremea.
Tipul ăsta e un fraier, nu-mi place de el. Ce facem cu el?
Telefonul!
Ai putea să te prefaci măcar că încerci.
Rochia...
Aduce ghinion, nu?
Te crezi deştept,
dar nu-l cunoşti pe tata ca mine.
Va încerca să te tragă pe sfoară până în ultima clipă.
Când te însori cu o fată,
te trezeşti cu o întreagă familie nebună pe cap.
Asta este dragostea.
Bănuiesc că ai nişte garanţii
că va respecta înţelegerea.
De ce-ţi pasă ţie, dintr-o dată?
Cu cât obţii mai repede ce îţi doreşti, cu atât mai repede voi fi liberă.
Mă ajuţi?
Sigur.
Indiferent ce crezi tu, eu chiar speram...
Să o luăm de la capăt.
Iubitule, ca viitoare soţie,
sfatul meu este
să închei înţelegerea cu tata înainte de ceremonie.
Şi ia-ţi mâinile de pe mine!
Marina, am nevoie de aprobarea ta pentru a începe.
Ştiu, dar avem întârziere la livrare.
- Fac tot ce pot. - Trebuie să găsim o soluţie.
- Avem veşti de la Rungis? - Cu ei vorbesc.
- Înălţimea buchetului vă place? - E foarte bine.
Este în regulă cum am împăturit şervetele?
Aţi primit instrucţiunile, nu?
Îmi pregătiţi şi mesele din spate, vă rog?
Câte sticle sunt?
Nu, ascultă, Marina...
Trebuie să te descurci singură, pentru că nu pot pleca din hotel.
Scuze! Nu, nu pot pleca din hotel. În curând pleacă primele maşini.
Dacă vrei să plece maşinile, trebuie să mă laşi să-mi fac treaba.
Te sun eu imediat.
Este tot ce-ţi cer.
Dacă nu am programul, nu-mi pot face eu planul.
Va trebui să te mulţumeşti cu o idee de ansamblu a planului.
Împărţim, limităm posibilităţile, aşa că nu-mi asum niciun risc.
Pe mine mă acuzi sau pe echipele mele?
Pentru că tu ai personal temporar.
- Eu răspund pentru toţi. - Bine.
Atunci, poate să înceapă în orice clipă.
Dacă e vreo problemă, vei fi prima informată.
Vreţi să ne ţinem discursurile acum?
Sau să aşteptăm ceremonia?
Mark, te rog!
Ai obţinut ce voiai.
Acum, ai un hotel de lux.
Există nişte reguli de comportament.
Iubito...
Avem un hotel de lux împreună.
- Totul este în regulă. - Minunat!
Să mergem!
Nu înţeleg. Nu se mişcă din loc.
Este în regulă. Nimic de semnalat.
Haide odată! Ce tot fac?
Uite! Poftim!
Este totul în regulă?
Stai liniştită.
Noroc!
La naiba! Ies prin spate. Hai repede!
Noroc!
- L-ai văzut pe tatăl tău? - Da, da.
Bluetooth-ul nu funcţionează. Putem porni radioul, te rog?
Mulţumesc.
Îmi place piesa asta.
Ce naiba? Doamne fereşte!
Ce se întâmplă?
- Doamne! - Haide!
Haide!
Dă-mi-l!
Hai, porneşte!
Scuterul! Fuge!
Reem, ai păţit ceva? Eşti teafără?
Doamnă, sunteţi teafără?
La naiba...
Nu prea traversezi tu tot Parisul în mijlocul săptămânii.
Ce e cu tine aici?
Am închis.
Ai plecat?
Am nevoie să-mi limpezesc mintea.
Trebuie să ne putem privi în oglindă din când în când, altfel ce suntem?
Nu mare lucru...
Sunt mândru de tine.
Gata? Ştii ce ai de făcut?
Du-te!
Da, Esther.
Poftim?
Poţi să repeţi, te rog?
Momentan, nu spunem nimic.
Aşteptăm recomandările poliţiei.
Ai înţeles, Marina?
Eu nu pot pleca de aici. Dar tu să pleci când ajunge poliţia.
Cum adică, unde? Te duci acasă.
Pot să te întreb ceva?
Ştim unde sunt Adele şi Galzain?
Vom lăsa întrebarea în seama celor care se ocupă.
Noi ne facem treaba noastră.
Are cineva o ţigară?
O ţigară.
Domnule Galzain, urmaţi-mă, vă rog!
- Ce mai faceţi? - Se putea şi mai bine.
- Mulţumesc că aţi venit aşa repede. - Dacă m-aţi chemat...
Trebuie...
...să vă anunţ...
...că a fost atacat convoiul de nuntă.
Cum aşa?
Aveaţi dreptate.
Metodele colonelului nu sunt potrivite în acest mediu.
Va fi concediat pentru neglijenţă, dar...
Nu e de ajuns pentru a salva hotelul.
Nu e primul atac împotriva unui hotel de lux.
- Vă veţi reveni. - Nu şi de data asta.
Voi trece direct la subiect.
Nu trebuia să vă lăsăm să plecaţi.
Acceptăm condiţiile dvs.
Ştiu că aveţi simţul măsurii...
Vă întrerup aici. Nu sunt interesat.
Colonelul era un simptom, nu boala în sine.
Cât timp este Pepo aici, nu pot face nimic.
Şi aici aţi avut dreptate.
Dl Fethani nu trebuia să se încurce cu un tip ca Pepo.
Dar morţii nu se vorbesc de rău.
Poftim?
Pepo a murit?
Informaţia nu a fost făcută publică încă.
Vă las să vă gândiţi.
Dalia, însoţeşte-l pe dl Galzain.
La naiba...
Ce faci aici? Ce s-a întâmplat?
Eu nu am ucis pe nimeni.
Ce vrei să spui?
Reem a tras?
O angajată bună ştie tot, dar nu spune nimic.
Într-un bloc de locuinţe sociale! Răspunde-mi! Reem a tras?
La naiba!
De ce mi-ai dat întâlnire aici?
Ai preluat din nou Citadelul, nu?
Este rândul tău să respecţi înţelegerea.
Glumeşti? Ai furat un colier de 20 de milioane.
Chiar dacă aş avea contactele necesare ca să-l vând,
m-ar găsi în mai puţin de două ore.
- Atunci, ce vrei? - Îţi asumi prostiile.
Vei spune că nu am avut nimic de-a face cu drogurile acelea.
Aşa, nu-mi vor anula eliberarea condiţionată.
Apoi, îmi redai slujba.
Ce slujbă? De recepţioneră?
La Citadel. Nu într-un bloc de locuinţe sociale.
Gândeşte-te bine!
Reem m-a rugat să ascund arma crimei.
Ar fi ridicol să o găsească la tine acasă, nu?
Bine.
Vii?
Am încredere în tine.
Citadelul îi protejează pe cei care îi sunt fideli.
Nu aşa spuneai?
Ce e cu tine aici?
Nu ai plecat în sud? Adele unde este?
Ce este asta?
Jaful a mers prost. A murit un om.
Iar tu eşti suspectul principal.
Dar jaful este mâine, nu?
Ce este asta?
Telefonul şi scuterul tău au fost depistate în zonă.
Dacă poliţia îşi face treaba, ai încurcat-o.
Tu ai impresia că mă poţi distruge?
Chiar ai impresia că mă poţi distruge?
Nu ai de ales.
Şi, dacă nu-mi spui unde este Déborah,
nu te las să fugi.
Eşti mort.
Mâine mergem să-ţi cumperi ce-ţi trebuie.
Până atunci, serveşte-te cu ce ai nevoie.
- Te rog. - Mulţumesc.
Dar nu cred că rămân aici.
Ştiu că este cam mic, dar vom găsi ceva mai bun.
Dar nu te las să te duci acolo.
Trebuie să-ţi spun...
Nu, şi tu ai fi făcut la fel. Este normal.
Cred că trebuie să luăm o pauză.
De la ce?
Cred că am nevoie de linişte.
Şi nu ştiu ce ai făcut cu nebunul, dar, sincer...
Aveai probleme. Nu am avut de ales.
Dar stau potolită, ţi-am mai spus.
Vezi tu, asta e chestia.
Nu ne facem bine una alteia când suntem împreună.
Oricum, tu ai hotelul tău, noii tăi prieteni...
Nu sunt prietenii mei. Ce tot spui?
Tu eşti singura mea prietenă, doar ştii.
Tu nu ţi-ai dorit niciodată rulota de fast-food.
Era o scuză pentru consiliera ta, pentru cine nu te cunoaşte,
ca să se gândească că asta e tot ce-ţi doreşti.
Tu eşti singurul meu plan pentru reintegrare.
Dar, dacă vrei, vindem rulota
şi facem altceva cu banii.
Termină! Asta nu înţelegi tu.
Eu vreau să păstrez rulota,
vreau să încerc.
Trebuie să înţelegi şi tu...
Timp de doi ani, a trebuit să rămân în Paris.
Ţi-am adus mâncare, am avut grijă de tine.
Am venit la tine, ţi-am spălat hainele...
Nu puteam nici să-mi fac cumpărăturile.
Trebuie să înţelegi toate astea.
A venit şi rândul meu.
Nu mi-am dat seama că sunt o povară. Bine.
Ne vom mai întâlni...
Da, am înţeles.
Pleacă, dacă vrei. Eşti liberă!
Bine.
E ciudat. Avionul tău privat arată ca un charter.
Şi Reem?
Chiar dacă am avea aceeaşi destinaţie, ar lua alt avion.
Dar nu-ţi face griji! Nu-i pasă de Citadel.
Vei avea mână liberă.
Şi toate celelalte.
Eşti sigură că trebuie să iei acest avion?
Până la urmă, am scăpat şi eu de toate astea.
Să mergem!
Cât ai de gând să mă mai eviţi, Esther?
Ai avut timp să te uiţi pe listă?
Nu am niciun nume pentru tine.
Echipa este pregătită.
Toţi lucrează bine.
Lucrează bine, dar hotelul este pe jumătate gol.
Trebuie să transmitem un mesaj clienţilor, ca să revină la noi.
Nu putem să-i punem pe angajaţi să plătească pentru atac.
Ei nu au nicio vină.
Ai dreptate. Nu putem învinovăţi pe nimeni.
Dar trebuie să facem nişte schimbări.
Cu portarii şi valeţii?
Clienţii nici nu-i cunosc.
Ai dreptate.
Dar pe şefa de la recepţie o cunosc.
Nici măcar nu are curajul să-mi spună în faţă.
Cu experienţa ta
şi cu reputaţia ta,
ştii că-ţi vei găsi uşor în altă parte.
Dar eu nu am greşit cu nimic.
Îţi cer doar...
Vreau să discut cu proprietara.
Nu ştiu cum faci, dar vreau să discut cu ea.
Este cam complicat.
Proprietara este pe drum spre New York.
Eşti şefa recepţionerilor.
Şi nu ştiai că a plecat.
Când cauţi bine,
se găsesc greşeli şi la tine.
Mulţumesc, Chen-Mi.
Ai un foc, te rog?
Când spui că eşti recepţioneră la un hotel de lux,
lumea nu înţelege ce înseamnă, de fapt.
Trebuie să înţelegi că luxul este o lume aparte.
Totul este exact.
Organizarea şi ierarhia sunt lucruri controlate strict.
Eu am fost agent de pază la Place Vendôme,
la o bijuterie de lux.
Mulţumesc.
O bună recepţioneră trebuie
să poată anticipa, să fie diplomată şi discretă.
Zâmbiţi, dar mă descurc binişor.
Am învăţat multe.
Nu trebuie să crezi că ai reuşit, nu poţi sări paşi.
Nu trebuie nici să te mulţumeşti cu atât, fiindcă durează.
- Ce anume? - Să-ţi faci relaţii.
Este cel mai important lucru.
Oricât de bun ai fi, fără relaţii, eşti mort.
Bună ziua! Mergeţi.
Bună ziua!
Este foarte bine.
Un bun exemplu de reintegrare.
Esenţial este să rămâi pe drumul cel bun.
- Numele şi semnătura. - Da.
Mă ocup eu, Sam. Déborah, nu?
Da.
Mi-a spus Adele că vei veni.
Este prima ta zi?
Ai venit cu cinci minute mai devreme. E bine.
Croitoresele îţi vor lua măsurile.
Nu cred că are rost. Nu voi rămâne mult aici...
Doar cât să te pui pe picioare, mi-a spus Adele.
Dar, la un hotel de lux, totul este făcut pe comandă.
În capăt, la dreapta.
Mulţumesc.
Am ceva pentru dvs.
- Poftim! - Mulţumesc.
Nu, eu vă mulţumesc.
Din suflet.
Unde te vezi peste un an, domnişoară Charki?
- Cobori? - Urc.
Traducerea şi adaptarea: FAST TITLES MEDIA