Hvis han rører et hårstrå på Déborahs...
Tror du han vil henne vondt?
Du vil ikke at jeg skal bli involvert.
Jeg ville ha tatt meg av den jævelen for lenge siden.
Det er ikke nok.
Reem har rett. Det er alltid de samme som vinner.
Jeg vil at han skal betale.
Vet du hva? Alle hadde begravd deg...
men de vet ikke at du er et frø.
Reem vil ikke ha dette ekteskapet. Hun drar ikke uten noe.
Hun må ha et kjede til 20 millioner rundt halsen.
Det lar henne avvise dette ekteskapet!
Seriøst, et ran?
Det er ikke et ran om Reem er involvert. Det er bare teater.
Og hva får vi ut av det?
Ingen bryllup, ingen hotell?
Uten hotellet kan ikke Pepo hvitvaske pengene sine.
Så Fethani forblir konkurs,
og må selge videre på en mer tradisjonell måte.
Så jeg får beholde jobben.
Du får din tilbake, pluss en forfremmelse, som lovet.
Det er vel og bra...
Obersten ordner et stort sikkerhetsoppbud.
-Noe sånt krever forberedelser. -Jeg vet ikke hvor de skal gifte seg.
Jeg vet ikke hvordan sikkerheten fungerer.
Men jeg kan snakke med Reem.
Og rane henne? Teater eller ikke, noen må rane henne.
Jeg tar meg av det.
Du må bare dekke ryggen min.
Hallo, hva kan jeg hjelpe deg med?
-Ja, hallo. Jeg ser etter spaet. -Ja, selvfølgelig.
Du har en heis her, og det blir andre kjeller.
Takk.
Vi har alle noe å vinne!
Å, Steve! Er du med eller ikke?
-Han er med, ikke sant? -Selvfølgelig er han med.
Fortsatt ikke noe nytt fra Perrin?
Du overfører ham om du gjør det.
Vi har jobbet sammen i årevis.
Vi har vært gjennom noen stormer.
Men vi har alltid klart å holde Citadel flytende.
Men siden hr. Pepos ankomst har det dukket opp sprekker.
Og skipet tar inn vann.
Ja, vi er klar over problemene deres.
Husk at Pepo bare er der som observatør.
En litt påtrengende observatør, må jeg innrømme,
-men han trekker seg etter bryllupet. -Nei. Skaden er allerede gjort.
Hotellets sikkerhet trues.
Og oberstens militære pyntegjenstander er ikke til stor nytte her, er de?
Ja, han er litt røff i kantene, det er sant, men...
du lærer ham diplomati.
Vi har misforstått hverandre. Jeg er ikke her for å forhandle.
Jeg kan ikke lenger garantere Citadels sikkerhet eller omdømme.
Er det forstått?
Omdømme?
Ja. Forretninger, intriger, vi vet hvordan det starter.
Beklager, men jeg vil ikke vite hvordan det ender.
Så hvis jeg forstår riktig,
forlater du skipet midt i et bryllup?
Jeg sier opp, ja. Vil bandet fortsette å spille, er det deres problem.
Greit.
Ja, opp med haken.
Snu deg litt denne veien.
Vær så snill, jenter, gjør en innsats for meg.
Flott.
-Det holder. -Ok.
Ikke gråt sånn, Emma.
Det må være hormonene.
Hvis jeg har gjort noe for å opprøre deg, beklager jeg.
Nei da. Du har ingenting å klandre deg selv for.
Hvis jeg dro et annet sted, ville jeg bedt deg bli med, men det skal jeg ikke.
Uansett, de har lovet å finne deg en annen stilling i gruppen.
Meg, ja, men hva med deg?
Hvordan vet du hvor jeg er?
Jeg la en AirTag i et av skapene.
Skap nummer seks, koden er 80-25.
Ta Air Tag-en, så vet jeg alltid hvor du er.
Jeg kan ikke ta så store sjanser for litt lommepenger.
Men smykkene er verdt en formue.
Selv om vi bare får halvparten, er det ikke lommepenger.
Nei, for risikabelt.
Men det er ingen risiko for deg! Jeg tar all risikoen.
Og Reem, vil du ikke gifte deg? Ta de pengene og kom deg til helvete vekk!
Ellers er det noe annet vi kan gjøre.
Kom igjen, si det!
Mark vil alltid kunne hvitvaske pengene sine, selv om vi avlyser bryllupet.
Og det vil faren min også.
Jeg er sikker på at han vil fortsette med planene sine.
Kort sagt vil ingenting endre seg, og det blir ingen konsekvenser for dem.
Av respekt for moren min er jeg villig til å skåne faren min.
Men Mark...
Jeg nekter å la ham slippe unna så lett.
Beklager, jeg forstår ikke, hva betyr det?
Vi må bare endre planen din litt.
Det er ikke en liten jobb...
Det er ikke en liten jobb som du vanligvis gjør. Nei, seriøst.
Jeg tar meg av det.
Ja, jeg har tid til meg selv.
Beklager. Straks tilbake.
Unnskyld?
-Jeg tar meg av det. -Takk.
Edouard!
-Så du drar? -Tydeligvis, ja.
Uten å si noe.
Men hva vil du, Esther? Du vant, er det det?
Du er ikke typen til å gi opp.
Hva skjer?
Vet du hva som skjedde med gutten i programmet? Théo.
Jeg hørte nylig at han ble funnet hengt i cellen sin.
Så fælt.
Adèle var heldig som fant deg.
Du kan ha reddet livet hennes ved å hjelpe henne å dra.
Ha det, Esther.
-Ha det, Wades. -Ha det, direktør.
Akkurat.
-Hva slags sted er dette? -Det er et skjulested.
Du skal være her
til jeg er ferdig og henter deg.
-Og hvem er hun? -Ikke tenk på henne.
Aldri. Jeg deler ikke min andel. Er du gal?
Du, slapp av.
Hun er her for å hente papirene sine, og så drar hun sørover.
Gi henne mobilen din.
Gi henne mobilen min?
Hva er det du sier?
Fordi du holder deg i varmen, og hun tar oss på ferie.
Fins ikke bedre alibi enn å bli sporet 70 mil unna.
Det er ikke troverdig.
Hvorfor i helvete kaster vi bort tiden på denne klovnen?
Vennen din klarer seg. Men hun trenger meg om hun vil se den andre igjen.
Gi meg mobilen din.
Hva skal hun gjøre sørpå? Og hvem kan si at...
Skal du tyste på meg når du drar?
Jeg kaster bort tiden her.
Kompisen din er en taper, jeg liker ham ikke. Hva gjør vi med ham?
Telefonen din.
Du kan i det minste late som.
Kjolen.
Det betyr ulykke, ikke sant?
Du tror du er smart, men du kjenner ikke faren min som jeg gjør.
Han vil prøve å lure deg til siste slutt.
Du gifter deg med en jente, og sitter igjen med en hel, ødelagt familie.
Det kalles kjærlighet.
Jeg antar du har noen garantier for at han vil holde sin del av avtalen?
Spørsmålet er: hvorfor bryr du deg plutselig?
Jo før du får det du vil ha, jo før er jeg fri.
Kan du hjelpe meg?
Greit.
Du vet, tro det eller ei, jeg håpet faktisk...
at vi kunne begynne på nytt.
Kjære, som din vordende kone, er mitt råd
å inngå en avtale med faren min før seremonien.
Og slipp meg, for faen.
Marina, jeg trenger grønt lys.
Jeg vet det, men vi ligger etter skjema. Jeg gjør mitt beste.
Vi finner en løsning.
-Noe nytt? -Jeg snakker med dem nå.
-Fornøyd med høyden på buketten? -Veldig bra.
-Er det greit om jeg bøyer dem sånn? -Du fikk vel instruksen?
Og kan du sette opp bordene bak?
Hvor mye for flaskene?
Nei, hør her, Marina...
Du må klare deg selv, for jeg kan ikke forlate hotellet nå.
Beklager.
Nei, jeg kan ikke, de første bilene drar snart.
Da må du la meg gjøre jobben min først.
Greit, jeg ringer deg senere.
Det er alt jeg ber om, men jeg trenger en timeplan.
Du må nøye deg med den generelle planen.
Vi deler det opp, begrenser risikoen for lekkasjer.
Anklager du meg eller teamene mine? Du har jo midlertidige forsterkninger.
-Jeg er ansvarlig for alle. -Ok. Det kan begynne fra nå av,
og utsetter vi det, får du vite det først.
Vil dere holde talene nå?
Eller skal vi bare vente til seremonien?
Mark, vær så snill.
Du fikk det du ville ha. Du eier et luksushotell nå.
Det er en etikette.
Kjære.
Vi eier et luksushotell nå.
-Alt er i orden. -Flott.
La oss gjøre dette.
Jeg forstår ikke, hun beveger seg ikke.
Alt i orden hos meg, ingenting å rapportere.
Kom igjen, da! Hva gjør de?
Hei. Sånn, ja.
-Er alt i orden? -Slapp av.
Skål.
Faen, de kommer ut bakveien. Kom igjen.
Kom igjen!
Hei!
-Så du faren din? -Ja, jeg så ham.
Bluetooth-greia virker ikke. Kan vi sette på radioen?
Takk.
Ja, jeg liker denne sangen.
Hva faen er... Herregud!
Hva skjer?
-Fy faen! -Kom igjen!
Kom igjen!
Gi den til meg!
Kom igjen!
Scooteren! Han slipper unna!
Reem, er det noe galt? Går det bra?
Frue, går det bra?
Fy søren.
Du er ikke typen til å krysse Paris midt i uka. Hva gjør du her?
Jeg la på.
Du dro... Dro?
Jeg må klarne hodet.
Du må kunne se deg selv i speilet,
for hvis ikke, hva er du?
Ikke mye.
Jeg er stolt av deg.
Greit, vet du hva du må gjøre? Kom igjen!
Ja, Esther.
Hva?
Vent, kan du gjenta det?
Inntil videre sier vi ingenting.
Vi venter på politiets anbefalinger.
Hører du meg, Marina?
Jeg kan ikke røre meg, men når politiet kommer, drar du.
Hva mener du med hvor? Du drar hjem.
Kan jeg spørre deg om noe?
Vet vi hvor Adèle og Galzain er?
Vi overlater spørsmålet til de hvis jobb det er, og så gjør vi vår.
Har noen en sigarett?
Sigarett.
Hr. Galzain, følg meg.
-Hvordan går det? -Har hatt det bedre.
-Takk for at du kom så fort. -Så klart, du ville treffe meg.
Jeg må... Jeg må informere deg om at...
bryllupskonvoien har blitt angrepet.
Hva mener du med angrepet?
Du hadde rett.
Oberstens metoder passer ikke miljøet vårt.
Han får sparken, men det er ikke nok til å redde hotellet.
Luksushotell har blitt angrepet før.
-Dere kommer over det! -Ikke denne gangen, nei.
Greit, jeg skal ikke gå rundt grøten.
Vi skulle aldri ha latt deg gå.
Dine vilkår er våre vilkår. Jeg kjenner din sans for proporsjoner...
La meg stoppe deg, jeg er ikke interessert.
Obersten var et symptom, ikke sykdommen. Når Pepo er der, kan jeg ikke gjøre noe.
Du hadde rett i det også.
Herr Fethani skulle aldri ha omgåttes noen som Pepo.
La oss ikke snakke stygt om de døde.
Hva? Hva, er Pepo død?
Nyhetene er ikke ute ennå, men det tar ikke lang tid.
Jeg skal la deg tenke på det.
Dalia, du følger hr. Galzain ut.
Faen i helvete.
Hva gjør du her? Hva skjedde?
Jeg drepte ingen.
Hva mener du med at du ikke drepte noen?
-Var det Reem som skjøt? -En god portner vet alt, men sier intet.
I en kommunal leilighet, kanskje. Svar meg, var det Reem som skjøt?
Faen i helvete.
Hvorfor ba du meg møte deg her?
Du fikk Citadel tilbake, ikke sant?
Nå er det din tur til å gjøre din del av avtalen.
Stjal du smykker til 20 millioner?
Om jeg hadde kontakter til å selge dem, ville de funnet meg
på under to timer. Nei.
-Greit, hva vil du? -Du tar ansvar for feilene dine.
Du skal si at jeg ikke hadde noe med narkoen å gjøre,
så det ikke skader prøveløslatelsen min. Så gir du meg jobben tilbake.
Hvilken jobb? Som portner?
På Citadel. Ikke i en kommunal leilighet.
Tenk på det!
Reem ba meg gjemme mordvåpenet. Ville vært dumt om de fant det hos deg.
Akkurat.
-Greit, kommer du? -Jeg stoler på deg.
Citadel beskytter de som er lojale mot det,
var det det du sa?
Hva gjør du her? Er ikke du sørpå?
Hvor er Adèle? Hva er det?
Ranet gikk galt, noen ble drept.
Og du er hovedmistenkt.
Vent, er ikke ranet i morgen? Hva er dette?
Telefonen din ble sporet til åstedet.
Hvis politiet gjør jobben sin riktig, er du ferdig.
Tror du virkelig at du kan lure meg sånn?
Tror du at du kan lure meg sånn?
Du har ikke noe valg.
Hvis du ikke sier hvor Déborah er, slipper du ikke unna.
Du er død.
Vi kjøper det du trenger i morgen,
men i mellomtiden, bare forsyn deg.
-Ikke nøl. -Ja, takk.
Men jeg tror ikke jeg blir likevel.
Det er trangt, men vi finner noe bedre senere.
Men jeg lar deg ikke dra dit.
Adèle, jeg må si at...
Du ville gjort det samme.
Det er normalt.
Jeg tror vi må ta en pause.
Hva vil du ta en pause fra?
Jeg vet ikke, jeg trenger litt avstand, tror jeg.
Vet ikke hvordan du fikk med den andre, men...
Du var i trøbbel, så jeg måtte.
Men jeg er ren, jeg har sagt det før.
Nei, men det er greia.
Du og jeg ikke er bra for hverandre når vi er sammen.
Og nå har du hotellet, de nye vennene dine...
Men de er ikke vennene mine, hva snakker du om?
Du vet godt at du er min eneste venn.
I virkeligheten likte du aldri matbilen, si sannheten!
Det var for rådgiveren, for folk som ikke kjenner deg,
så de ville si: "Hør her, hun kunne ikke bedt om noe bedre."
Min eneste plan for tilbakeføring er deg.
Men om du vil, kan vi selge matbilen og gjøre noe annet med pengene.
Slutt, det er det du ikke forstår, jeg vil beholde matbilen, jeg vil prøve.
Du må også forstå, jeg vet ikke... I to år var jeg fanget i Paris.
Jeg holdt ut for din skyld, jeg tok vare på deg.
Jeg ordnet besøkstiden din, klesvasken din.
Jeg kunne ikke engang handle.
Du må forstå det, skjønner du?
Jeg vet ikke, det er min tur nå.
Jeg innså ikke at jeg var en byrde, men ok.
-Vi slår oss sammen igjen, ok! -Jeg forstår.
Dra om du vil, du er fri!
Akkurat.
Privatflyet ditt ser mer ut som et charterfly.
Hva med Reem?
Selv om vi skulle til samme sted, ville hun tatt sitt eget fly.
Men ikke vær redd! Hun bryr seg ikke om Citadel.
Du vil ha hendene fri. Og alt annet.
Er du sikker på at du må ta det flyet?
Til syvende og sist er jeg også fri fra alt det.
Kom igjen, la oss dra.
Hvor lenge skal du unngå meg, Esther?
Hadde du tid til å se på listen?
Jeg har ingen navn å gi deg.
Teamet er på plass.
Alle jobber bra.
Ja, det er sant, men hotellet er halvtomt.
Vi må vise gjestene våre at vi vil at de skal komme tilbake.
Vi kan ikke la de ansatte betale for ranet.
De hadde ingenting med det å gjøre.
Du har rett, vi kan ikke la noen betale.
Men vi må gjøre noen endringer.
Bærerne og sjåførene?
Gjestene kjenner dem ikke.
Det er sant.
Men de kjenner hovedportneren.
Han har ikke engang mot til å fortelle meg det.
Med din erfaring og rykte...
vet du godt at du lett finner en annen jobb et annet sted.
Jeg har ingenting å føle skyld for. Jeg...
Nei, jeg ber deg bare om å...
Jeg vil snakke med eieren.
Finn ut av det, jeg vil snakke med eieren.
Det blir vanskelig.
Eieren er på vei til New York.
Du er hovedportneren.
Og du visste ikke at hun var borte.
Når du virkelig leter etter det, finner du ting å kritisere deg for.
Takk, Chen-Mi.
Har du fyr?
Når folk hører "luksushotellportner", innser de ikke hva det egentlig betyr.
For det første må du forstå at ultraluksus er en helt annen verden.
Alt er veldig presist.
Det er en organisasjon og et strengt hierarki.
Jeg var sikkerhetsvakt på Place Vendôme i en gullsmedforretning.
Takk.
En god portner har en blanding av fremsynthet, diplomati og diskresjon.
Du ler, men det går ikke så verst.
Jeg har lært mye.
Du kan ikke tro at du er fremme, du kan ikke hoppe over trinn.
Du kan ikke hvile på laurbærene heller.
-Hva tar tid? -Nettverksbygging.
Det er det viktigste i denne bransjen.
Uten nettverk er du ferdig.
Hallo, vær så god.
-Hallo. -Hallo.
Vel, det er vel og bra.
Et godt eksempel på tilbakeføring.
Nå vil det viktigste være å holde kursen.
-Fornavn, signatur. -Ja.
Det er greit, Sam.
-Déborah, ikke sant? -Ja.
Adèle sa at du skulle komme.
Er det din første dag?
Fem minutter for tidlig er bra. Du er tidsnok, syersken tar målene dine.
Det er neppe nødvendig, for jeg blir ikke lenge, så...
Bare lenge nok til å komme meg igjen.
Men vi er på et luksushotell her. Alt er skreddersydd.
-Bakerst, til høyre. -Takk.
Jeg har noe til deg.
-Vær så god. -Takk.
Nei, selv takk. Virkelig.
Hvor ser du deg selv om fem år, frøken Charki?
-Skal du ned? -Jeg skal opp.
Tekst: Anja Keilen Iyuno