- "רצח בחנות היוגורט" שודרה באוגוסט 2025 כסדרה בת ארבעה חלקים. -
- חודש לאחר מכן, מחלקת תיקים לא מפוענחים במשטרת אוסטין -
- הודיעה על פריצת דרך משמעותית בתיק החקירה. -
- 29 בספטמבר 2025 -
כן, זה היה חלום בלהות מתמשך
עבור הקהילה באוסטין,
במיוחד עבור אלו שנאלצו לחוות אותו
במשך זמן רב כל כך, ו...
- מסיבת עיתונאים -
בוקר טוב לכולם.
תודה שהגעתם הבוקר.
במהלך שלושה עשורים, לאחר שפשע מחריד גבה את חייהן של ארבע נערות
ושינה את אוסטין לנצח, הלבבות שלנו לא החלימו.
הם עדין שבורים בשל הנערות היקרות שאיבדנו.
לפני יותר מרבע מאה...
- קירק ווטסון -
בשל נסיבות כמו היום...
אמרתי שאוסטין איבדה את תמימותה בלילה שהנשמות הצעירות הללו...
- אלייזה, שרה, ג'ניפר, איימי -
הפכו לקורבנות.
- לא נשכח -
הזמן חלף.
אנחנו אנשים אחרים, ועיר אחרת.
ובעוד שלא ניתן לשנות את האימה, להפחית את היגון,
אנחנו סוף סוף יכולים לנשום לרווחה.
הקלה שמגיעה מהידיעה.
היום, סוף סוף, יש לנו תשובה.
- מי הרג את הנערות הללו? -
- פרס ע"ס 100,000 דולר עבור מידע שיוביל להרשעה -
- מלונית אוסטין -
- לא נשכח -
- רצח בחנות היוגורט -
נהגתי לעשות שמרטפות למשפחה ברחוב הזה,
ותמיד ניסיתי לזכור איזה בית זה היה.
מצד ימין יש רחוב בשם סונורה.
אני חושבת שכבר עברנו אותו.
אני לא מכירה את השכונה כמו בעבר.
- סונורה תומס אחותה של אלייזה -
כשהבלש התקשר אליי ביום שישי, אני...
תוך דקות ספורות, לא יכולתי לשמוע מה הוא אומר.
אני צריכה לשמוע את זה שוב עשר פעמים
לפני שאדע מספיק כדי בכלל לשאול שאלה.
ואני יכולה להרגיש את הראש שלי מסתחרר. עברו רק שלושה, ארבעה ימים
מאז שקיבלתי את המידע החדש הזה.
אני יודעת שזה ייקלט,
אבל כרגע אני מרגישה... כן, אני בהחלט לא מרגישה את גופי.
חשבתי שזה רחוק יותר.
אני לא בטוחה. אני זוכרת שהיה עץ גדול, אבל...
עכשיו איבדתי את הכיוון.
חשבתי שהיה שם אגרטל בולט. טוב.
רוצה כמה דקות לבד?
כן, זה יהיה נחמד. רק כמה דקות. נוכל לעזוב בעוד רגע.
הם הגיעו מאוסטין לספר לנו.
אני מרגישה קצת קהות חושים.
לדעתי כיוון שזה מידע חדש בשבילנו.
משפט אחד
גרם לנו לעבור ממחשבה אחת במשך 30 שנה ל...
"לא, זה משהו אחר לגמרי".
כשהם הסבירו לנו את זה, הרגשתי רע.
כי הם כבר היו צריכים לדבר עם שאר ההורים.
אלה הרבה אנשים שצריך לספר להם את הסיפור הזה שוב ושוב.
הוא הסתכל עלינו ואמר, "יש לי חדשות טובות".
ואז, הייתה הפסקה ארוכה.
לעולם לא אשכח זאת. הוא אמר...
"אני יודע מי הרג את הבת שלכם".
- דן ג'קסון, בלש במח' תיקים לא מפוענחים, משטרת אוסטין -
כשקיבלתי את התיק בתחילת יוני 2022,
דיברנו על מיעוט הראיות הפיזיות.
- המעבדה לבטיחות הציבור -
אחד הדברים שהיו לנו היה תרמיל בקוטר 0.380 שנמצא בחור הניקוז.
הוא הועלה למאגר הנתונים של ה-ATF, הלשכה לאלכוהול, טבק, נשק וחומרי נפץ.
ולא היו התאמות.
מהחריטות והחריצים עליו ידענו איזה אקדח זה היה.
- איימי -
פרסמנו את זה ברמה לאומית.
ידענו בדיוק מה אנחנו מחפשים.
המערכת נקראת NIBIN.
רשת מידע משולבת לאומית לבליסטיקה.
דמיינו מאגר נתונים לאומי לדנ"א,
רק במקום דנ"א, הוא מכיל תרמילים.
הדרך שהאקדח מחזיק את התרמיל,
יוצרת שקעים בגודל מיקרוסקופי
והתוכנה יכולה להשוות אותם
אם האקדח משמש בביצוע פשעים אחרים.
אז חשבתי, "עבר הרבה זמן.
"אני מניח שהמידע עדיין במאגר,
"אבל אני אוודא, "אולי אפשר לעשות עם זה משהו עכשיו".
מסיבה כלשהי, אני לא יודע למה,
משהו אמר לי לחפור בכיוון הזה.
זה הועלה לפחות פעמיים.
בשנת 97, ושוב בשנת 2007, ולא היו התאמות.
אם עבר כל כך הרבה זמן, התוכנה, כיום, מתקדמת בשנות אור מבעבר.
היום יש תצוגה תלת ממדית.
אז, בשניים ביולי, הוציאו את זה ממחסן הראיות,
ובאותו אחה"צ הם התקשרו אליי.
בדיוק נסעתי לחופש.
ישבתי על חוף בפורט ארנסס,
כשהם אמרו, "היי, אתה יושב?"
אמרתי, "כן, אני יושב על החוף. מה קורה?"
שאלתי, "אני צריך משקה בשביל זה?" והוא אמר, "כן, אתה צריך משקה.
"מצאנו התאמה".
- אוסטין, טקסס -
לרצח בלתי פתור אחר משנת 1998 שבוצע בלקסינגטון, קנטקי.
זוהי לינדה רטלידג' בת ה-43.
על פי המשטרה בשבעה בנובמבר 1998,
הם הגיעו לעזרת מכבי האש בלקסינגטון
עם שריפה במקום עסק.
כשהם הגיעו לשם הם מצאו גופת אישה
בחלק האחורי של החנות, אשר לאחר מכן זוהתה...
- פתולוג פאייט -
כלינדה רטלידג'.
כאשר מצאו את גופתה של לינדה, כאן, ברח' מלבאו 121...
- חקירת זירת רצח -
הם מצאו פציעות שלא קשורות לשריפה.
- נהרגה עם כלי נשק -
אנחנו בודקים הכול, בכל שריפה.
- סמל מארק ברנרד -
זה הנוהל כשאנחנו מוצאים גופה בנסיבות חשודות.
מותה של גב' רטלידג' נקבע כרצח.
לא נמצאו חשוד או חשודים.
האישה הזאת נרצחה בחנות לעזרי שמיעה של הוריה במרכז קניות.
- עזרי שמיעה ניקסון -
אחרי שעות העבודה היא השתמשה בחנות כדי להחליף בגדים.
אני חושב שהיא עבדה כברמנית והיא עמדה להחליף בגדים,
כדי לצאת עם חברים.
אז היא עצרה שם אבל אף פעם לא הגיעה לבר.
מאוחר יותר באותו לילה או מוקדם בבוקר למחרת מישהו עבר שם ברכב וראה את השריפה.
בדומה לחנות היוגורט, מכבי האש כיבו את השריפה,
ואז גילו את גופתה מאחורה. היא נורתה מאקדח בקוטר 0.380 בראשה.
בדומה לחנות היוגורט, היא הותקפה מינית.
הדלת הקדמית הייתה נעולה מבפנים,
אז, מן הסתם, הרוצח יצא מהדלת האחורית,
ואם בוחנים את הדלת האחורית במרכז הקניות הזה,
האזור נראה בדיוק כמו בחנות היוגורט. זאת מעין סמטה.
כנראה רוב מרכזי הקניות נראים כך.
כשחזרתי מהחופשה נפגשתי עם משטרת לקסינגטון.
ניסינו למצוא את המכנה המשותף.
התרמיל שלהם הועלה ב-2024,
כלומר, לפני שנה.
בסוף השבוע לא מצאנו מכנה משותף כלשהו.
ללקסינגטון לא היה קשר לתיק שלנו,
ולהם לא היה קשר לטקסס.
אותו אקדח, שבע שנים מאוחר יותר, אותה שיטת פעולה.
החלטנו על שיטת בדיקה משותפת.
דבר אחד שהיה להם זה ערכת תקיפה מינית.
לא היה לנו פרופיל דנ"א שהיה מספיק טוב בשביל המאגר הלאומי.
CODIS, מאגר המידע המשולב לדנ"א,
זה מאגר מידע לאומי שמשמש את ה-FBI.
תוכנית CODIS חוותה הצלחה רבה מאז הקמתה.
כשמאגר הנתונים גדל...
- איסוף דנ"א עבריינים -
כך גדל גם מספר הפשעים המפוענחים.
צריך כמות מסוימת של דנ"א. צריך שזה יהיה באיכות מסוימת.
צריך...
מה שנקרא פרופיל CODIS מלא כדי להכניס את זה למאגר.
פרופיל חלקי או ירוד יוביל להתאמה חיובית-כוזבת.
- פרופיל CODIS סמנים משותפים לכרומוזומים -
אמרתי, אין לנו פרופיל CODIS.
"יש לנו רק Y-STR".
- פרופיל Y-STR -
"יש לכם Y-STR?"
"לא, אין כזה לתיק הזה".
התביעה ביקשה דחייה...
כדי לעבור על ראיות דנ"א עדכניות.
פרופיל Y-STR לא תואם אף אחד מהנאשמים שלכם.
אפשר לעשות חיפוש רחב של CODIS?
עשיתם את זה, והאם תעשו את זה בעתיד?
אין נתונים לפרופיל הספציפי הזה.
זה פרופיל Y בלבד. ואין מאגר נתונים עבור זה.
פרופילי Y-STR מכילים את הכרומוזום הזכרי שהבדיקות מחפשות.
אין מאגר נתונים אוטומטי שאפשר לחפש בו.
זה לא שאפשר להעלות את זה לשם ולחפש באופן רציף...
כי האופי של פרופיל Y הוא שהם לא ייחודיים לאדם מסוים.
אז יתקבלו התאמות שלא קשורות לתיק שלך.
מה שאפשר לעשות זה חיפוש ידני.
לקחת את הפרופיל שיש לי ולשבת
ולנסות להתאים אותו לפרופילי Y אחרים בתיקים אחרים במדינה שלך.
- פרופיל Y-STR לא ידוע מחנות היוגורט -
אז, אם הבחור הזה מקנטקי,
אפשר לבדוק אם משהו תואם לעבריין מוכר שם.
לכן חשבתי, למה שלא נעשה את זה מול כל הארץ?
לא כל המעבדות אוספות פרופילי Y, אבל הן מתחילות לעשות זאת.
בדקנו בכל הארץ
ולא מצאנו כלום, חוץ מאשר בקרוליינה הדרומית.
הייתה שם התאמה. קיבלנו 27 מתוך 27 סמנים.
פרופיל Y מתיק של תקיפה מינית ורצח
שהתרחש בגרינוויל, קרוליינה הדרומית ב-1990.
- משטרת גרינוויל -
- רצח -
- תקיפה מינית -
- פרופיל Y-STR חנות היוגורט גרינוויל -
הם אמרו שהם רוצים לבדוק את זה.
צריך לעשות בקרת איכות, לוודא שהקלדנו הכול נכון.
כי זה אפשרי, טעות אנוש.
כנראה מפני שהיינו הראשונים שאי פעם ביקשו זאת.
הם אף פעם לא קיבלו בקשה כזאת.
- גרינוויל -
הם היו צריכים לוודא שזה יכול להיות מועמד לפשע שלנו, לפני שישחררו מידע נוסף.
אמרתי, בסדר, אין בעיה.
אלה היו שבועיים ארוכים מאוד.
- תיקי רצח לא מפוענחים משטרת אוסטין -
כשדיברתי עם הבלש שם, הוא לא ידע כלום על התיק שלנו.
אמרתי משהו כמו, "הרצח המרובע שלנו..".
והוא אמר, "מרובע? כאילו, מה?"
"אתה יכול לבדוק את זה.
"האמת שיש סרט תיעודי שישודר בקרוב".
זה היה כש... אני חושב שהפרק השלישי שודר.
אמרתי, אם אתה רוצה להתעדכן,
יש סרט תיעודי טוב. אני בפרק הרביעי.
ואז, הוא אמר, "תן לי לשאול אותך משהו.
"הקורבנות שלך נקשרו בבגדים שלהן?"
אמרתי, כן. והוא אמר, "כן, גם שלנו".
נראה לי שהשתמשו בגרביונים שלה.
ואז חשבתי, "טוב, עלינו על משהו פה".
שלחו לי דוח שבו כתוב...
- פרופיל Y-STR תואם -
"יש קשר מובהק לתקיפה המינית והרצח בגרינוויל, קרוליינה הדרומית.
"זה מספר התיק, ותאריך העבירה".
חיפשתי בגוגל את התאריך ואת גרינוויל, קרוליינה הדרומית.
וכמובן, הרצח הופיע בגוגל.
גופת אישה נמצאה במחוז גרינוויל.
ג'ני זיטריקי נחנקה ונאנסה בדירתה.
גופתה נמצאה באמבטיה תחת מים זורמים.
אנס סדרתי אלים ורוצח.
- מעקב אחר רוצח סדרתי -
אז החיפוש הידני הזה
שאף אחד מעולם לא ביקש לעשות,
הצליח להשיג התאמה מול רוצח סדרתי.
חוקרים במספר מדינות בודקים
אם ניתן לקשר את הרוצח לתיקים אחרים.
אז, שוב, צריך להבין,
יכול להיות שלאלפי גברים יש פרופיל Y תואם.
אי אפשר לקבוע בוודאות שהבחור הזה הוא האשם בתיק שלנו.
אבל התחלתי לבדוק את זה. יצרתי קשר...
- משטרת מדינת מיזורי -
משטרת מיזורי שעבדה על תיק נוסף עם קשר,
רצח כפול ממרץ 98.
רצח כפול בניו מדריד.
זה לא מדריד.
זה מה-דריד? אני תמיד טועה.
שרי ומייגן שרר, אימא ובת.
הבעל והבן נסעו לעיר כדי לעשות משהו.
הם חזרו 30-40 דקות לאחר מכן.
אני לא יודע איך הוא נכנס, אנו לא יודעים, כי... הוא רצח את שתיהן.
ותקף מינית את מייגן, בת ה-12.
שעתיים אחרי ביצוע הרצח הכפול
הוא מנסה לפרוץ לבית בדיירסבורג, טנסי.
שזה רק כ-64 ק"מ משם. אותו בחור.
הוא מנסה להיכנס בכוח לביתה של אישה.
היא הצליחה למנוע ממנו להיכנס,
אבל הוא יורה דרך הדלת ופוגע לה בזרוע.
עם אותו אקדח שבו הוא השתמש ברציחות במיזורי.
הוא אמר, "יש לי תיק שלם על הבחור הזה.
"ארגנתי את הכול כי ידעתי שיום אחד מישהו אחר יתקשר".
קשה לטפח תקוות בתיק הזה,
כי היו כל כך הרבה אכזבות בכל נקודת זמן.
אתה חושב שהתיק הזה יתנהל בדרך מסוימת,
ואתה נכנס לזה עמוק,
ואז מתברר שאתה בכלל לא בכיוון.
אז אתה צריך לעשות צעד אחורה ולהתייחס לכל באובייקטיביות.
- גלו ניילז -
קשה לצפות מאנשים שימשיכו להתעניין
בתיק בן 34 שנה.
יש לי חברה, אחד האנשים הראשונים שהתקשרתי אליהם אחרי הרציחות.
- אימא של ג'ניפר ושרה -
היא והחברה שלה הולכות לחנות היוגורט כל יום שנה של הרצח.
במשך 34 שנה הן שם. אני הפסקתי ללכת לפני שנים רבות.
זה יותר מדי בשבילי. אני חושבת שאתן משוגעות.
אבל הן עושות את זה.
היא אמרה שהיה קהל גדול השנה,
גדול יותר מהרגיל.
- בזיכרון אוהב לאיימי, שרה, ג'ניפר, אלייזה לנצח בליבנו -
אני כל כך מעריכה...
אני לא רוצה שמישהו יחשוב שאני לא מעריכה זאת.
זה חלק מהריפוי שלי, בגלל האהבה שהם מעניקים לי.
אבל זה לא רק אנחנו. גם הקהילה צריכה להחלים.
הם צריכים להתגבר על זה.
בשנת 91, הייתי באוניברסיטה והייתי צריך קצת כסף.
דיברתי עם חבר על עבודת שיקום,
שזה מה שהחברה עסקה בו.
הוא התקשר אליי בשבעה בדצמבר...
- ניל סטגל עובד סוציאלי -
והוא ביקש שאיפגש איתו פה ב...
אתר חנות היוגורט.
- לא ייאמן שזה יוגורט! -
הוא הסביר שהוא עומד לפקח
על שיקום הנכס הזה,
ועל פינוי חנות היוגורט.
כולל פירוק כל לוחות הגבס,
ופינוי החנות לגמרי.
- אוסטין סן אנטוניו -
מכיוון שהיה לי קשר לשתיים מהנערות,
תחושה של קשר לשכונה...
החלטתי שאני מסוגל לעשות את זה.
דבר אחד שהצבתי כתנאי לאנשים שעמדו לעבוד שם
היה שלא יהיו התלוצצויות...
בלי שפה מלוכלכת.
הריסת המקום מספיק רועשת.
אין צורך להוסיף לזה.
זאת הייתה עבודה קשה,
כי זאת לא הייתה סתם חנות שנשרפה,
זה היה מקום שבו התרחש מוות טרגי.
זה גרם לעבודה להיות איטית במובנים מסוימים, ו...
ועודד אותנו לעבוד עם הרבה כבוד.
זה קשר שלא צפיתי...
אבל כזה שנכנסתי לתוכו.
ובסוף, לא בהיסוס,
הרגשתי שצריך לעשות פה משהו מתוך כבוד.
זה לא היה סתם...
צוות הריסה אקראי שמגיע לעשות עבודה בלי מחשבה.
אלא עבודה עם.... שוב, כבוד.
ו...
זאת הייתה חוויה עמוקה. מצערת אבל עמוקה.
-לא ייאמן שזה יוגורט! -
אני אחזור אחורה קצת ואסביר איך זיהו את הבחור.
בשנות ה-90 הוא היה בתנועה.
הוא לא הופיע ב-CODIS כי הפשעים שלו בוצעו
בתקופה שלא אספו דנ"א.
- רוצח סדרתי -
אז הוא משוטט ומבצע תקיפות מיניות ורציחות.
הוא עבריין לא מוכר.
באמצע שנות ה-2000 סוכנויות התחילו להעלות פשעי עבר למאגר
ולכולם יש קשר
לרוצח-אנס פורה אחד לא מוכר.
אבל עדיין לא יודעים מי זה.
- כרומוזומים CODIS -
אז יש מקרה ב-1990 בקרוליינה הדרומית,
רצח כפול במיזורי עם התאמה לבליסטיקה בטנסי.
ואז בממפיס ב-97, מכניסים את הדנ"א למאגר.
בתיק בממפיס, הוא נכנס בכוח לבית.
יש ארבע נשים.
הן בדיוק הגיעו הביתה. הן בדיוק נכנסו פנימה.
אז הוא זיהה הזדמנות.
על פי המשטרה הגבר דפק על הדלת
בבית שבו שהו ארבע נשים ותינוק בן תשעה חודשים.
הוא ביקש עזרה במציאת ארנקה של אשתו,
השתמש באקדח כדי להיכנס לבית ואז חתך את קווי הטלפון.
הוא הצליח לקשור את כל הארבע לבדו.
זה היה אלמנט עיקרי בתקיפה של האנס.
הוא השתמש בסרט דביק כדי לקשור את האנשים בבית,
ואז אנס את קורבנו הצעירה ביותר, נערה בת 14.
הן שרדו, נכון?
כולן שרדו. הוא השאיר אותן בחיים. אני לא יודע למה.
פרסמו קלסתרון.
אבל, אלה שנות ה-90.
לא היו נתונים מאנטנות סלולריות.
לא היו מצלמות אבטחה או קוראי לוחיות רישוי.
לא היו רשתות חברתיות סביב השעון כמו שיש היום.
אם זה היה קל, המקרים האלה היו מפוענחים.
אבל בין 2006 ל-2107, הם נשארו לא מפוענחים.
- קיי-טי-טי 5.19.98 -
זה יומנה של ג'ני זיטריקי.
שמות, מקומות, הרבה דברים שהיא עשתה.
עד שהוא מסתיים פה, בארבעה בחודש. זה התאריך שהיא נרצחה.
ומי יודע, אולי לאחד מהשמות ביומן זה
היה קשר לרצח שלה.
זאת המראה שהייתה תלויה מעל השידה של ג'ני.
הרוצח השאיר עליה מסר. "אל תתעסקו עם המשפחה שלי".
זה היה מסר אישי עבורה.
אז אתה חושב שזה מישהו שהיא הכירה.
אתה אומר, "שמרו על ראש פתוח, זה יכול להיות תרגיל הסחה
"כדי לתעתע בשוטרים". -נכון.
בשנת 2018,
הגנאלוגיה הגנטית הייתה בחיתוליה.
רוצח סדרתי לכאורה אותר...
- בלש הדנ"א -
- טכנולוגיה מובילה לפריצת דרך -
דרך מאגר נתוני גנאלוגיה.
תיק הרוצח מגולדן סטייט פוענח בעזרתה שנה לפני כן.
אז זה משהו חדש לגמרי.
החוקרים השתמשו בנתוני דנ"א ששותפו ציבורית כדי לאתר...
- הרוצח מגולדן סטייט -
את החשוד כרוצח מגולדן סטייט.
באמצעות דנ"א מזירות פשע בנות עשרות שנים
שהם הכניסו לאתר שיתוף גנאלוגיה ציבורי
בשם GEDMATCH.
אחראי לכאורה ל-12 מקרי רצח, 50 מקרי אונס,
וליותר מ-100 פריצות בקליפורניה.
החבר'ה ממיזורי, טנסי וקרוליינה הדרומית
אמרו, "יש לנו מספיק דנ"א, אולי אפשר לעשות את זה".
והם פנו למעבדות פרבון. -אני אבנה...
-סיסי מור, גנאלוגית ראשית מעבדות פרבון -
את אילנות היוחסין האלה עד הסבא רבא.
הם פיתחו פרופילים גנאלוגיים
כדי להגיע לקרובים רחוקים.
משם מתחילים לבנות את אילנות היוחסין
כדי לראות לאן מגיעים.
וזה החשוד הפוטנציאלי שלך.
- הרוצח מגולדן סטייט אותר באמצעות אתר גנאלוגיה -
זאת הייתה ההתחלה של הכול.
זה מה שפתח את הדלת לשאר המקרים האלה ב-2018.
- ג'ני זיטריקי נרצחה בארבעה באפריל 1990 -
במקום התאמה מדויקת כמו שעושים ב-CODIS,
אנחנו מחפשים קרובי משפחה.
ובדרך כלל, אלה קרובים רחוקים מאוד.
התאמה חלקית.
אלה התורמים הפוטנציאליים לדנ"א הזה.
- רוברט -
כשבדקתי אחת מההתאמות הפוטנציאליות האלו...
- אישה נמלטת מהתוקף שלה -
מצאתי את הכתבה הזאת.
הבחור הזה הורשע בניסיון לרצח ובאונס
בשנת 1995 בפלורידה.
שמתי לב אליו מייד. אז חקרתי עמוק יותר.
מצאתי את עמוד הפייסבוק של בתו.
בתמונה ראיתי גבר שהיה דומה לזה שבקלסתרונים.
- משקפיים עם מסגרת מתכת וכובע -
לא רק שהוא נראה כמוהו,
חשבתי גם שיש לו את אותו כובע ומשקפיים.
אז, זה מועמד טוב בגלל העבר שלו.
- אישה שנורתה בראשה נמלטת מתוקפה -
הוא קיבל 12 שנות מאסר...
- פאלם ביץ' נובמבר 1985 -
אבל הוא שוחרר על תנאי ב-89. אז הוא בחוץ ב-1990.
אבל הוא מת.
והוא נקבר בארקנסו.
לכן, הוציאו צו לפתיחת הקבר שלו...
הכניסו את זה ל-CODIS,
והוא היה התאמה מושלמת לכל הפשעים
שדיברנו עליהם.
- פשע מהעבר פוענח -
אנס בשלוש מדינות... -...תקף נערה בת 14...
רוברט יוג'ין ברשרס.
פרופיל הדנ"א הלא מוכר שנאסף מגופתה של ג'ני ומכל האחרות
היה שייך לחשוד המת,
שכיום, זוהה כרוברט יוג'ין ברשרס.
גבר בן 40 מפרגולד, ארקנסו.
כל התיקים האלה פוענחו ב-2018.
מבחינת התיק שלנו,
קיבלתי את כל המידע הזה מהחבר'ה האלה,
וחשבתי, "טוב, זה בטח הבחור שלנו".
לרוברט ברשרס היה אותו Y-STR. 27 סמנים מתוך 27.
אותו יצרן ודגם של אקדח כמו בקנטקי.
והוא רוצח סדרתי, עם שיטת פעולה דומה לזו שבחנות היוגורט.
כאילו, זה הבחור שלנו, אבל אנחנו לא בטוחים ב-100 אחוז.
מה אם זה הכי טוב שיכול להיות? איך אני בונה, בעיקרון...
בסופו של דבר, זה עדיין נסיבתי.
צריך להגיע לוודאות מוחלטת.
מכיוון שמישהו קיבל גזר דין מוות,
ואנחנו הופכים עבודה של 34 שנה...
יש לנו מספיק כדי להכריז על זה?
- עיריית אוסטין -
בשלב זה, אני רוצה להציג...
- 29 בספטמבר 2025 -
את הבלש דן ג'קסון, החוקר הראשי בתיק הזה.
בוקר טוב לכולם. אני דניאל ג'קסון.
אני הבלש הראשי, כמו שהיא אמרה, ואני...
- פריצת דרך ברצח בחנות היוגורט -
חוקר את התיק מאז 2022.
אני אסביר לכם איך הגענו לשלב שאנחנו נמצאים בו היום.
אתחיל עם סקירה קצרה של ההיסטוריה של התיק,
ואחזור לשישה בדצמבר 1991.
כמו שרואים,
זה נראה כמו חנות ממוצעת במרכז קניות.
הלקוחות היו יושבים בחזית.
השריפה התחילה מאחורה,
שם נמצאו גם גופות הנערות.
שרה, אלייזה וג'ניפר היו ביחד,
ואיימי נמצאה קרוב יותר לחזית.
היו ראיות לתקיפה מינית. כל הארבע נורו בראשן...
- אלייזה, שרה, ג'ניפר -
עם אקדח בקוטר 0.22. איימי גם נורתה עם אקדח בקוטר 0.380.
בדוח הבליסטיקה המקורי נכתב שסביר להניח
שהאקדח היה תוצרת AMT מדגם 0.380.
זה אקדח חצי-אוטומטי 0.380, ומדגם "בקאפ".
- מוריס פירס -
הייתה הודאה אחת מקטין בשם מוריס פירס.
שמונה ימים אחרי הרציחות
פירס היה בקניון נורת'קרוס עם חבר בשם פורסט וולבורן.
היה לו אקדח 0.22 בחגורת מכנסיו.
הוא נעצר והועבר למחלקת רצח,
שם הוא נחקר על ידי הבלש הקטור פולנקו.
פולנקו: פורסט אמר לך שהוא הצית את הגופות?
מוריס: כן.
ב-1999, פירס, פורסט וולבורן, רוברט ספרינגסטין ומייקל סקוט
נחקרו שוב.
הצליחו להוציא הודאות מרוברט ספרינגסטין וממייקל סקוט.
אני חושב שהרגתי מישהו.
גם אני חושב כך.
על מייקל סקוט נגזר מאסר עולם ללא אפשרות חנינה,
ועל רוברט ספרינגסטין נגזר עונש מוות.
בזמן שערערו על גזר הדין שלהם התפרסם פסק דין תקדימי של בית המשפט העליון.
- הרשעה בוטלה -
בית הדין בטקסס אישר משפט חדש לספרינגסטין ולסקוט.
אין תגובה כרגע.
בשלב זה הייתה בידינו טכנולוגיית דנ"א חדשה בשם בדיקת Y-STR.
ארבעת החשודים המקוריים לא התאימו לפרופיל הזה.
ברוכים הבאים הביתה ,חבר'ה! -האישומים בוטלו.
ובמהלך שבע השנים הבאות
נאספו מאות דגימות יחס.
צוותי תגובה ראשונה, משפחה, חברים, עמיתים.
אני חושב שבדקנו 300-400 אנשים שונים
בתיק הזה, במהלך השנים.
לאחרונה, יצרנו קשר עם כל המעבדות בארץ
לסיווג של Y-STR.
ביקשנו מהם לבדוק את זה ידנית מול הפרופיל הלא מוכר שלנו.
קיבלנו התאמה.
לתקיפה מינית ורצח משנת 1990 שבוצעו בגרינוויל, קרוליינה הדרומית.
זה היה הפרופיל שהיה להם. רוברט יוג'ין ברשרס.
- Y-STR לא מוכר קושר לרוברט יוג'ין ברשרס -
- רוברט יוג'ין ברשרס -
ה-Y-STR שלו נמצא בשלושת המקומות הבאים.
אלה שלוש ערכות של תקיפות מיניות של הנערות הצעירות.
- פרופיל ה-Y-STR של ברשרס נמצא בפרופילים של שלוש Y-STR בחנות היוגורט -
- ג'ניפר הרביסון, שרה הרביסון, איימי איירס -
קשה לקבל ודאות מוחלטת עם Y-STR בלבד.
ניסינו לחשוב איך לעבור ממצב של "אנחנו די בטוחים שזה הוא",
ל"אנחנו יודעים שזה הוא".
התחלנו לחקור לגבי ברשרס,
להבין מה הוא עשה באותה תקופה, איפה הוא היה.
בשמונה בדצמבר 1991, פחות מ-48 שעות לאחר חנות היוגורט,
רוברט ברשרס נעצר בנקודת ביקורת
על הכביש בגבול שבין אל פאסו ולאס קרוסס.
זאת הייתה עצירה אקראית,
כמו בכל מעבר בביקורת גבול,
רק שסוכן משמר הגבול קלט שמשהו לא בסדר.
צורת הדיבור של מר ברשרס לא מצאה חן בעיניו...
- נראה לחוץ -
הוא בדק את לוחית הרישוי שלו וגילה שהמכונית נגנבה בג'ורג'יה.
היא נגנבה ב-29 בנובמבר.
- מריאטה, ג'ורג'יה -
במהלך המפגש הזה,
היה ברשותו אקדח בקוטר 0.380.
האקדח הזה היה AMT מדגם "בקאפ".
אותו יצרן ודגם שזוהה על ידי בליסטיקה
כנשק שנעשה בו שימוש בחנות היוגורט.
הוא היה בדרכו מערבה מחוץ לטקסס עם אקדח AMT 0.380 מדגם "בקאפ"
פחות מ-48 שעות לאחר מכן.
לכן, לקחנו פריטים נוספים למעבדת דנ"א בינלאומית.
פריטים אלה נבדקו בשנים קודמות בעבר.
הם שומרו.
במחשבה ש"אולי יום אחד נוכל לעשות עם זה משהו,
"אבל לא היום, זה יבזבז את הדנ"א".
לא נראה לנו שאי פעם יהיה לנו מספיק דנ"א להעלות ל-CODIS.
ובכן, אנחנו לא בהכרח צריכים להעלות משהו כדי לבצע חיפוש.
צריך מספיק דנ"א כדי להשוות.
צריך מספיק סמני STR כדי לבצע השוואה ישירה
בין זירת הפשע שלנו לרוברט ברשרס.
זה עמד להיות הכול. סיכנו את כל מה שהיה לנו כדי לעשות זאת.
זאת הייתה ההזדמנות האחרונה שלנו.
אבל היינו בטוחים למדי בטכנולוגיה ובנסיבות
שזה ישתלם.
- החגורה של איימי, כף גלידה ציפורניים, ביגוד -
אחד הדברים שבדקנו מחדש היו ציפורניים גזוזות של איימי
מהנתיחה שלאחר המוות.
הם הצליחו להוציא די הרבה דנ"א מהציפורניים הגזוזות של איימי,
שנקשר ישירות לברשרס, וזה התאים,
בסיכוי של שני מיליון וחצי לאחד שהדנ"א של רוברט ברשרס
נמצא מתחת לציפורניים של איימי ולא של אדם לא מוכר אחר.
בשלב הזה לא היו ראיות פיזיות
שקשרו את ספרינגסטין, סקוט, פירס או וולבורן
לזירת הפשע בחנות היוגורט.
ולא היו ראיות שקשרו את ארבעת החשודים הקודמים
לרוברט יוג'ין ברשרס.
הקורבנות ששרדו את האלימות של ברשרס
דיווחו שהוא פעל לבד.
לא היו לו שותפים מוכרים.
אני רוצה להדגיש שזה בוצע בעזרת שילוב של טכנולוגיה,
עבודת שיטור טובה מרשויות רבות, שיתוף פעולה ועיתוי נכון.
זה משהו שלא היה יכול לקרות עד 2025.
אני מצטער שלקח לנו 34 שנה להגיע לכאן,
אבל אנחנו פה עכשיו, ו...
הרגעים האחרונים של איימי בחיים עזרו לנו לפענח את המקרה הזה.
זה קרה הודות לכך שהיא נאבקה בתוקף.
תודה.
האם הצלחנו להבין למה ברשרס היה באוסטין?
לא, אנחנו לא יודעים למה הוא היה באוסטין. לא מצאנו קשר כלשהו.
אנחנו עדיין מחפשים תשובה לכך.
בנוגע לדרך בה הטכניקות והטכנולוגיה השתנו מהתקופה ההיא
כדי לוודא שלא יהיה מצב דומה שוב
בו ארבעה אנשים מואשמים לשווא בשלב מוקדם בחקירה
ואז מוצאים חשוד אמיתי לאחר עשרות שנים.
תיקים לא נסגרים...
- מפקדת משטרת אוסטין -
על סמך הודאה. צריך ראיות לשם כך.
זה השתנה. ודברים אחרים השתנו מאז.
נקטתי בגישה של, "אני לא אקשיב להודאות".
מעולם לא הקשבתי להן. מעולם לא קראתי את התמלילים שלהן.
הפעם הראשונה ששמעתי הקלטות כלשהן של ההודאות הייתה בסרט התעודה.
אני עובד מנקודת מבט של אי ידיעה, אבל אלך לאן שהראיות יובילו אותי.
יכול להיות שיש מקרים אחרים כאלה בטקסס?
הוא כבר היה...
- ארין מוריארטי 48 שעות -
בקרוליינה הדרומית, בטנסי, במיזורי.
זה יכול להיות, והאם אתה בודק את זה?
לדעתי, יכול להיות שיש קורבנות נוספים,
בגלל שאנחנו יודעים שכשהוא לא היה בכלא,
הוא ביצע פשעים מחרידים.
בשבוע שעבר ידענו על שלושה מקרי רצח. השבוע אנחנו יודעים על שמונה.
להגיד שאין תשעה או עשרה, אני בטוח שיש כאלה,
ואנחנו נעבוד על זה.
אתה מאמין שהצדק נעשה,
או שיש עוד עבודה לעשות?
- אוסטין נוסדה ב-1839 -
נתונים חדשים מראים שלתרמיל של ה-0.380 שנמצא בזירת הרצח
יש חלק גדול בפריצת הדרך. הוא מקושר לאקדח שהיה ברשות ברשרס
בזמן שנמלט מהרשויות ליד אל פאסו.
אין ראיות דנ"א שקושרות את החשודים המקוריים לרציחות.
אתה מרגיש טוב...
- חוקר ראשי, 1991-1994 -
לגבי לבישת החולצה הזאת שוב. -כן. לא הוצאתי אותה ב-1999.
שמעתי את המילים שרציתי לשמוע. -כן?
כן, ש...
שארבעת האחרונים לא היו מעורבים.
זה לא קשור להודאות, זה קשור לראיות.
אבל שרדתי לראות את היום הזה.
שמחנו מאוד שמה שעשינו...
כן. -עזר לכם לקבל תשובות.
מה שאנחנו מקבלים מזה...
- משטרת מיזורי -
כמו שפענחנו את התיקים שלנו, הצוות שיצא מזה,
ועכשיו, משטרת אוסטין היא חלק מהצוות הזה. אז כשיופיע המקרה הבא,
ואני חושב שיהיה מקרה נוסף. -כן.
נכון, יהיה. -טוב.
הצוות הזה ימשיך ויעזור לאנשים האלה.
זה בונה תאוצה.
זאת הרגשה מוזרה. יש עצבות מסוימת.
- עו"ד של מייקל סקוט -
האובדן של המשפחות הללו לא נעלם.
צריך לבדוק
איך קורה כשל כזה גדול בחקירה.
המשפחות האלו סבלו בשל כך.
בנוסף, אני חושב שיש פה שמונה קורבנות.
יש שמונה קורבנות, ועוד אחד מהם איבד את חייו.
מוריס פירס.
אני מקווה שיגיע יום ותהיה מסיבת עיתונאים
בה יציגו את תמונות ארבעת הבחורים האלה,
ויסבירו איך הם יפצו אותם.
הרבה השתנה מאז 1991.
אלוהים, עוד דירות.
הכול השתנה.
אני מרגיש ש...
כל מי שהיה בזירת הפשע המקורית ו...
המאמצים שלנו קיבלו תוקף.
לא עיבדנו את הזירה בסטנדרטים של שנת 2000 או 2010.
עיבדנו אותה בסטנדרטים של 1991, ומעבר לכך.
עשינו כמיטב יכולתנו על סמך מה שהיה לנו בזמנו.
מסתבר שאולי היינו יכולים לפענח את זה
אם משמר הגבול היה קורא את ההודעה ששלחנו.
אמרנו שאנחנו מחפשים אקדח 0.22, ואקדח AMT 0.380 "בקאפ".
אבל כנראה שזה לא נועד לקרות.
- רוברט יוג'ין ברשרס -
הרגשתי קהות חושים.
זה היה מטלטל.
רוצח סדרתי, באמת?
זה היה...
- בוב איירס אביה של איימי -
ועדיין קשה לקלוט. רוע טהור.
- גרם לך להסתכל -
הוא נכנס לשם. הוא לא רצה כסף.
הוא לא היה תחת השפעת סמים או אלכוהול.
הוא היה, פחות או יותר, בדעה צלולה, ו...
הוא פשוט אהב להרוג.
הבנתי אפשרות של שוד שהשתבש...
- פאם איירס אימא של איימי -
משהו כזה.
אבל שמישהו יפעל בהלך רוח כזה, קשה לי לקבל...
שיש אנשים כאלה.
- פרויקט חפות טקסס -
ב-19 בפברואר, השופט קבע שימוע.
אנחנו מגישים עתירה ביחד עם התביעה
כדי להצהיר...
- אלמנתו של מוריס פירס -
שהוא חף מפשע, ושיזכו אותו,
והשופט יצהיר באופן רשמי על כך ויחתום על צו שמשקף זאת.
- מייק וויר, מנכ"ל פרויקט חפות טקסס -
אנחנו נגבה זאת עם ראיות,
כדי שיהיה ברור לכולם, ולמען הפרוטוקול...
- בתו של מוריס פירס -
שהם חפים מפשע,
ושזה נכון לא רק מעבר לכל צל של ספק,
אלא בוודאות מוסרית.
אני רוצה שחלק מהשימוע ידון במה שהשתבש.
כשמטוס מתרסק
רשות התעופה מגיעה ומבצעת חקירה מקיפה.
אני חושב שזה מקביל לכך.
המצב הנוראי והטרגי הזה,
היה כמו התרסקות מטוס נוראית.
נעשה אי צדק עצום פה שצריך לתקן.
נפגשנו בחטיבת ביניים "לאמאר". היינו בני 13 ו-14.
יצאנו, בעצם, מאז.
היא נולדה כשהיינו צעירים.
התחתנו בגיל 21, 22.
זמן קצר לאחר מכן כל זה קרה.
אני הייתי בת 23, והוא היה בן 24, כשהוא נעצר.
- שמונה שנים לאחר הרציחות ארבעה חשודים נעצרים -
בשישה באוקטובר 1999. הימ"מ הגיע.
יצאתי לבושה בכותונת לילה
כי שמעתי את כל המהומה.
אחרי כמעט שמונה שנים, ארבעה חשודים נעצרו.
זה לא נראה אמיתי.
- פירס -
אתה חושב שאם אין ראיות,
זה לא יכול לקרות.
אשתו של פירס לא רצתה להגיב. -ספרי לי קצת...
אין תגובה. -על בעלך?
החקירה שלהם הסתיימה... -שלחתי אותה לבית הספר.
המנהל שלה התקשר אליי כי צוותי חדשות הופיעו
בבית הספר שלה, בבית ספר יסודי.
אז הבנתי שאני לא יכולה לשלוח אותה לבית הספר.
ואז הכול השתנה. הייתי צריכה להיות זמינה לבית המשפט.
לא יכולתי לעבוד.
בתקווה שסוף סוף נוכל להתחיל...
אני חושבת שהוא חשב שהוא יגיע לשם
ושהם ישחררו אותו.
שהוא לא יבלה שלוש שנים וחצי בכלא
בהמתנה למשפט.
השאירו אותו בבידוד במשך שנתיים.
הוציאו אותה למשך שעה ביום, ואז הוא היה מתקשר אליי.
הוא לא ראה אור יום, מלבד הזמן שהוא היה בבית המשפט.
האור בעיניו התפוגג.
הן שינו צבע, ולא השתנו בחזרה.
בעיניי, הן הפכו לאפור עמום.
היו לו עיניים כחולות בוהקות ויפות.
זה לא היה אותו דבר. הוא לא היה אותו דבר.
היא איבדה את ילדותה בגיל שבע כשעצרו את אביה.
אפילו היא השתנתה.
אתה מתרגש לראות את בתך?
בזמן מעצרי טענתי לחפותי
מכל האישומים שהוגשו נגדי,
ואני עומד כאן היום, וממשיך לטעון זאת.
הוא לא זכה לראות את היום הזה.
הוא לא זכה להודיע לעולם שהוא תמיד היה חף מפשע.
אין בידינו ראיות להרשיע אותו כרגע,
אבל החיים ארוכים.
בחדשות זה כמו מבזק, "הוא היה בכלא שלוש שנים".
אבל זאת הייתה אפלה מתמשכת, ואז הוא שוחרר,
והיה מאבק תמידי בענן,
כדי להתגבר, ו...
...ביטול התיק כהמשך לחקירה נוספת.
האם תמשיכו לנסות להתאים את הדנ"א לחשודים פוטנציאליים אחרים
מלבד מה שקשור לתיק של מוריס פירס?
אנחנו ממשיכים להתמקד בחשודים הנוכחים.
אין ספק...
- רון לארה בלש -
שהחשודים הללו עדיין עומדים במרכז החקירה.
לחיות עם זה, כלומר, זה נשאר בתיק שלו,
בהמשך לחקירה נוספת של ארבעת הרציחות.
אני מרגישה שהם רדפו אותו ללא הרף.
הוא תמיד פחד מהמשטרה.
הוא חשב שהם ירדפו אותו בגלל הרציחות הללו.
והם עשו זאת. בסוף, הם עשו זאת.
השוטר הצליח לירות...
- חשוד מת לאחר שדקר שוטר -
ירייה בודדת שפגעה בחשוד.
אין לזה הרגשה של צדק אמיתי.
אני רוצה להראות כבוד לכולם, אבל...
אבא שלי לעולם לא יחזור.
מאוחר מדי בשבילו.
תראו, הנה אלייזה.
...שבע שבעים וחמש...
בשבילי...
- דצמבר 1990 -
ארגון החקלאות לנוער זה...
עכשיו, אני רואה אותה על הסוס שלה
מבודדת פרה...
על גבי סוס.
הילדות האלו עדיין איתנו.
היי! -היי!
היי!
הזיכרונות שלי מהן מתפוגגים. הן אינן כל כך הרבה זמן.
אבל הן תמיד יהיו ילדות קטנות בשבילי.
אני עדיין צוחקת על דברים שהן אמרו או עשו.
הן היו מצחיקות.
בפעם האחרונה שהיינו פה
התחלת בספירה
של השנים, הימים, החודשים,
מאז שאיימי מתה.
אתה חושב על זה כך?
לא, אני כבר לא סופר את הימים.
זה נגמר.
את מרגישה שונה בראיון היום
ממה שהרגשת לפני שלוש שנים?
יש הרגשה שונה, מעצם הידיעה?
לא יודעת. אני עדיין מרגישה קהות חושים.
הוודאות, הידיעה, עוזרת לי.
יש ראיות. ראיות מוצקות.
בעוד שלפני כן לא היו ראיות מוצקות
שעזרו להבין.
בשבילי, זה גורם חשוב, מבינה?
זה הסוף.
זה הסוף לתהייה.
אם אתה מסתובב עם כתפיים מכווצות...
- שון איירס אחיה של איימי -
במשך 30 שנה, פתאום אפשר להירגע.
זאת תחושה שונה.
אני מניח שהמתח או התהייה, ה"אני לא יודע..".
כבר לא קיימים.
הייתי בהלם למשך יום-יומיים,
ולקח לי בערך שבוע להתמודד עם העובדה
שהלב שלי נפתח יותר, ולא ידעתי שהוא היה סגור.
חשבתי שהצלחתי להתמודד עם זה,
ולהתגבר על זה, אבל זה שינה לי את הלב,
ואני...
אני לא יכולה לתאר לך כמה אני אסירת תודה.
אסירת תודה. כל כך הרבה הכרת תודה.
לא ציפיתי לזה בכלל מזה...
אבל קיבלתי את זה.
זה כל כך טוב. דבר כל כך טוב לקבל, כי הרבה אנשים לא מקבלים את זה.
אבל אנחנו קיבלנו. קיבלנו את סגירת המעגל.
"סגירת המעגל" הנוראית. המילים שאף אחד לא אוהב להשתמש בהן.
אנחנו קיבלנו אותן. קיבלנו אותן. ו...
החיים שלי טובים.
כל שנה הלכתי
וטיפלתי במצבות של הילדות.
גם השנה אעשה זאת. אבל אני מרגיש כזאת שלווה שאני מוכן...
אני מוכן להמשיך בחיי, וליהנות.
ולעשות דברים שאני רוצה לעשות.
והן נחות בשלווה שזה... אני מרגיש שאיימי...
רוצה שאני אעשה זאת.
אולי לא אטפל בקברים הללו כמו שעשיתי עד כה,
כי הן חופשיות כעת.
ואני מרגיש שהן שלוות.
לא ידעתי עד כמה אני כועס עד שהבנתי ש"לעזאזל, אני...
"אני כועס כבר הרבה זמן, ולא ידעתי את זה".
ראיתי את הילדים שלי אחרת, ראיתי את אשתי אחרת.
כל מה שהסתכלתי עליו היה שונה.
כנראה שאצטרך למצוא משהו אחר לדאוג לגביו.
זה פשוט...
אפשר לנשום שוב.
כי אנחנו יודעים את האמת.
לא חשבת שזאת הייתה האמת קודם?
אני תוהה מה בזה
גורם לך להרגיש שלווה?
זאת הוודאות? או ש...
בגלל הראיות. ואנחנו יודעים.
אנחנו יודעים.
אני יודעת שחשבת שרוברט ספרינגסטין
והבחורים האחרים עשו את זה,
אבל לא הרגשת שלווה.
ועכשיו כן.
האמת שגם אני לא מבין את זה.
את חושבת על ארבעת הבחורים שהואשמו?
לא. כלומר... זה אכזרי, נכון? לא, אני עושה את זה כדי להגן על עצמי.
אני לא רוצה להיות מעורבת בטראומה הנפשית
של מה שהם עברו.
עברתי מספיק. אני לא רוצה להתמודד עם זה.
זה דבר נוראי להגיד. מה שקרה להם היה נורא.
את חושבת על הבחורים
שהואשמו במשך שנים רבות כל כך?
או שאת לא חושבת עליהם?
לא. הם...
הם כבר לא חלק מהתיק הזה.
אני לא הולכת לשם.
אני יודעת שהם סבלו, טוב?
אבל הסבל שלי שונה לגמרי מהסבל שלהם,
ואני צריכה להתמודד עם הכאב שלי, ו...
אני לא חושב על זה.
מדי פעם, זה כאילו,
הם קיבלו יחס לא הוגן.
אבל שניים מהם הודו והלכו לכלא. שניים לא, ולא הלכו לכלא.
אז בראש שלי, השניים שכן...
הם לא עזרו לעצמם.
לא הגעתי לשלב הזה עדיין.
בסופו של דבר,
כשהתברר שזה לא הם, ובתי המשפט קבעו שזה לא הם,
והכול מסתיים...
הם לא... אני לא יכול להגיד את זה.
מה?
התכוונתי להגיד, הם לא העמידו את עצמם במצב הזה,
אבל הם בערך כן.
לחוקרים המקוריים... איך הם אמרו את זה?
היו כמה פגמים בחקירה.
יכולנו להגיש את ההודאות שהיו לנו.
להוציא צווי מעצר,
ואז לדאוג לבסס את התיק לאחר מכן.
זה לא ממש הצליח עבור פול וכו'.
מה כדאי לי לשאול את פול ג'ונסון?
מה שאת תמיד שואלת אותי. איך אתה מרגיש כרגע?
מה תרצה להגיד למוריס פירס עכשיו?
בהתחשב ב...
אני חושב שהוא אמר שלא אכפת לו
אם הוא מת או לא.
מה אתה חושב כעת?
אולי מוריס מת, אבל רוברט ספרינגסטין עדיין בחיים,
וכך גם מייקל סקוט ופורסט וולבורן.
כולם עדיין בחיים. מה תרצה להגיד להם?
ואולי חבר המושבעים קבע שהם אשמים,
בגלל הדרך בה הראיות הוצגו להם.
יש לי שלושה סוסים פה.
הם לא מקבלים הרבה תשומת לב.
לא ממש אכפת לי
מה הציבור חושב על החקירה שלי.
תיק כזה,
שבו מישהו שלא חקרנו מתאים לפשע,
- פול ג'ונסון חוקר ראשי, 1997-2002 -
הייתי מצפה מאנשים שמודאגים
שיטילו ספק בחקירה הקודמת שלא הצביעה על הבחור הזה.
אבל צפיתי במסיבת העיתונאים
ומה שהם אמרו שם נראה שמצביע לחלוטין
על כך שהבחור החדש הזה היה שם ושהוא היה מעורב.
מה שלא נראה לי שזה מוכיח,
או שכל דבר שהם אמרו במסיבת העיתונאים,
זה שאנשים אחרים, או אולי אלה שהאשמנו, לא היו שם.
העובדה שהוא היה שם,
לא מוכיחה, לדעתי, שהחשודים שלנו, או אחרים, לא היו שם.
- עשרה בספטמבר 1999 -
מה שזעזע אותי היה שהוא אמר שהוא לא הקשיב להודאות.
אני חושב שהיא שכבה על הבטן.
כאילו...
אם הוא היה מקשיב להודאות
או היה קורא את החקירות שנגעו להודאות,
היו דברים שאי אפשר היה להסביר
אם הבחורים שלנו לא היו שם.
למה, לדעתך, אף אחד מהם לא הזכיר את ברשרס
באף אחת מההודאות?
הם לא אמרו,
"היה שם גבר אחר שאנס אותן".
אף אחד לא אמר את זה.
אף אחד לא אומר בדיוק את זה.
הדבר היחיד שהצלחנו להבין
זה שהאדם שהם לא מזהים
היה כל כך רע ומפחיד שהם העדיפו שלא לעשות זאת.
הם יעדיפו לקבל עונש מוות מאשר להזכיר את זה?
ו... סביר מאוד.
אדם כזה יכול להפחיד נערים צעירים.
אם כולם היו מעורבים בהגעה לחנות היוגורט
והם מפחדים ממנו, להאשים אותו,
כלומר, "אני לא אאשים אותו, אני אאשים את פורסט.
"הוא לא מפחיד אף אחד".
יש פה תחושה של אוסטין הישנה.
אני יודעת שמנגנים הרבה מוזיקת קאנטרי,
אבל זה לא כל מה שמנגנים. זה... לא יודעת,
זה מזכיר לי את הימים ההם, בערך.
זה צ'ילי רלנו עם עוף.
ופה יש פסטה עם ירקות.
אבל זאת בקשה חוזרת.
ממי? -מפורסט.
גרנו לא רחוק מקניון נורת'קרוס.
הייתי צריכה לאסוף אותו מהמרכז לעבריינים צעירים...
- אימא של פורסט וולבורן -
כי הוא ומוריס היו בקניון נורת'קרוס.
- ברוכים הבאים לקניון נורת'קרוס -
כשהגעתי לשם, הם אמרו לי שלמוריס יש אקדח עליו.
לקחתי את פורסט והבאתי אותו הביתה.
מאוחר יותר גילינו שהם נחקרים
לגבי הרציחות בחנות היוגורט.
הוא היה הולך לבית הספר, ומכונית הייתה חונה בחוץ.
בלש היה יוצא ואומר, "תיכנס למכונית. אנחנו יוצאים לנסיעה".
הוא היה בן 15.
הוא לא ידע שהוא לא חייב להיכנס למכונית ולנסוע איתו.
לא היה לו מה להסתיר.
ידענו שהרבה ילדים נחקרו.
כנראה לא הבנתי עד כמה זה היה רציני.
הבלשים הביאו אותו לבית ואמרו,
"יש לנו שתי הודאות, ויהיו מעצרים בעוד שבועיים.
"לפורסט יש הזדמנות להציל את עצמו,
"אז את צריכה לשכנע אותו להודות".
אז, כל יום, במשך שבועיים,
ישבתי איתו בחנות שלו כדי לוודא שהוא בטוח.
ביום שחזרתי לעבודה הם עצרו אותו.
אין רגע שזה לא קיים.
אני רוצה שזה ייגמר.
- פורסט וולבורן -
עדיין קשה מאוד לדבר או לחשוב על זה.
אנשים ניסו להגיד לי שאני צריך לחגוג,
אבל זה עדיין לא נגמר,
זה לא רגע של חגיגה.
אני מקווה שכולם יאמינו שלא הייתי שם.
הרבה אנשים...
חושבים שאני רוצח.
נאלצתי להתמודד עם זה.
פוטרתי מעבודות, איבדתי מערכות יחסים, חברים.
היה קשה מאוד.
מוריס פירס: מה עשית בליל שישי ההוא?
פורסט וולבורן: מה?
באותו שישי.
באותו שישי?
מה זאת אומרת?
- חמש עשרה בדצמבר 1991 -
איך הרגשת?
נבגד. הוא היה החבר הכי טוב שלי בזמנו.
שהוא ינסה להגיד שאני הייתי שם ושלקחתי חלק בזה
היה ממש מטורף מבחינתי.
שם איבדתי...
איבדתי תקווה באנשים. בעיקר בחברים.
לא יכולתי לסמוך על אף אחד.
בסוף נשרתי מהלימודים בכיתה ח'...
כי לא עמדתי בזה.
אני מצטערת.
חזרתי שנה לאחר מכן,
אבל נשארתי כמה חודשים ואז עזבתי.
כשהכריזו על המעצרים ואתם...
הם אמרו שעשיתם את זה ב-99,
אתה זוכר את התקופה הזאת?
כן.
אתה יכול לדבר על זה?
כן.
רגע.
אתה בסדר? -אני בסדר.
בסדר. קח רגע לנשום.
כן, זה קשה.
אני יודעת. אני ממש מצטערת.
הם באו... היה לי עסק בלוקהארט
לתיקון רכבים.
הם הגיעו והקיפו את המקום,
עצרו אותי, הוציאו אותי מהעסק שלי,
והאשימו אותי בפשע.
איבדתי את העסק הזה.
חשבתי שאני הולך לכלא לשארית חיי על משהו שלא עשיתי.
חשבתי שזה הסוף.
נשארת חבר של מוריס אחרי שזה קרה?
לא. -כן.
לא התכוונתי לדבר איתו יותר בחיים, וזה מה שקרה.
עכשיו קשה לי לתת למישהו להתקרב אליי.
יש לי חברים, אבל לא חברים ממש קרובים.
אם אני מכיר מישהו שמחבב אותי,
זה הדבר הראשון שאני מספר להם.
שהייתי...
מעורב בכל זה, ברציחות בחנות היוגורט, ו...
בדרך כלל זה לא נגמר טוב.
מה הייתה מערכת היחסים הכי ארוכה שהייתה לך בחיים עד כה?
חצי שנה.
ניסיתי, אבל...
זה הפשע הכי נוראי באוסטין.
אז להיות מעורב ב... לא זיכו אותי באמת.
אף אחד לא יצא בהצהרה ואמר,
"הוא חף מפשע". ליידע את העולם.
כששמעת שמוריס נהרג על ידי המשטרה,
איך הרגשת?
עצוב לי בשבילו ובשביל משפחתו.
אבל אני כועס עליו כל כך הרבה זמן על מה...
שהוא אמר לבלשים, כשחשבתי שאנחנו החברים הכי טובים, אז...
מה לגבי רוב ומייק?
איך אתה מרגיש כלפיהם?
לא אכפת לי מהם.
כל מי שמנסה להגיד שאני הייתי שם ושעשיתי את זה,
אין לי חשק לדבר איתם ואין לי רגש כלשהו כלפיהם.
אני יודע שזה נורא להגיד, אבל...
זה לא פוגע בי שהם הלכו לכלא,
כי זה מה שהם ניסו לעשות לי, כאילו שאני הייתי שם.
המשטרה עצרה אותי לצד הכביש לפחות פעם בשבוע.
עצרו אותי 50 פעם
על שטויות.
אני לא יודע מה ישנה את זה, אבל...
אולי יום אחד.
יש...
ארבע הנערות לא היו היחידות שאיבדו את חייהן.
לא.
מה המשמעות של צדק בעינייך?
מבחינתנו, האדם שהרג את הבת שלנו,
יש צדק כי הוא כבר לא פה.
מה דעתך על ברשרס?
אני לא.
אני לא חושב עליו בתור בן אדם. זה רק...
הוא הסיבה. זה הכול.
כרגע הוא מפלצת, וזה בסדר מבחינתי.
אני מרגישה שיש אנשים רעים בעולם.
אני לא יודעת מה גורם להם להיות כאלה.
אני לא רוצה להשקיע זמן במחשבה עליהם,
או לנסות להבין אותם או את הרקע שלהם.
נראה שהרגשת שנאה רבה
כלפי ארבעת הבחורים האלה, אבל אני לא מרגישה את זה עם ברשרס.
לא נראה שאתה מרגיש עוינות רבה כלפי הרוצח הסדרתי.
אני טועה?
אני לא קולטת אותך נכון?
כנראה מכיוון שהוא מת.
זה המקור לשלווה.
הוא לא יפגע או יעשה משהו למישהו אחר.
אני רוצה לדעת מה קרה לו בחיים שגרם לו לנהוג ככה.
ילדים לא נולדים רעים.
אנחנו גורמים לזה לקרות, ואני רוצה לדעת מה קרה.
לא חיבקו אותו מספיק? לא אהבו אותו מספיק?
או שהוא פשוט החליט שלא אכפת לו,
שלא אכפת לו מאף אחד מלבד עצמו בשלב כלשהו בחיים?
הוא אחד מהרוצחים הסדרתיים שלא רצו להיות מפורסמים,
הוא לא רצה שיידעו על פשעיו.
עכשיו שהוא נודע לשמצה,
מעניין לחשוב על המשמעות של זה.
כמה אנרגיה מושקעת בחשיבה עליו בשלב הזה.
זה לא משנה.
מה הטעם להשקיע זמן ומאמצים בחשיבה עליו?
הלוואי שהייתי מרגישה ככה כי אני אובססיבית לגביו
והשקעתי בו אלפי שעות מחקר.
זיהיתי הרבה רוצחים סדרתיים ואני לא חושבת עליהם.
הבחור הזה מרושע ביותר, אלים ביותר.
הוא רודף את חלומותיי.
הרגשתי שהסיפור שלו לא נגמר,
ושאנשים אחרים עדיין מחכים לתשובות.
אובססיית רבת השנים שלי הובילה אותי לרצות לדבר עם אנשים שהכירו אותו
כי הרגשתי שכל רמז קטן
יכול להוביל אותנו למקרה אחר שהוא אחראי לו.
אני חושבת שיש לי יותר ניירת על אבי מאשר על כל דבר אחר.
יש לי תמונה אחת שלי ושל אבי, וזאת התמונה המשפחתית
שמופיעה, כמובן, ברחבי האינטרנט.
התמונה הזאת צולמה בקיץ של 1997.
התמונה הזאת צולמה בלילה שעברנו לארקנסו.
לא ידעתי שום דבר רע על אבי.
- בתו של רוברט ברשרס -
פגשתי אותו זמן קצר לפני כן.
הוא נכנס לכביש הגישה יום אחד ואמר, "היי, אני אבא שלך".
אימא שלי אמרה, "היי, זה אביך באמת".
זה אבי. ואז הוא מת. זמן קצר לאחר מכן.
גדלתי בסביבת אנשים מוזרים יותר מאשר בסביבת אנשים נורמליים.
פושעים, אנשים...
התחושה המוזרה שמקבלים ליד אנשים מסוימים,
זה היה המצב הנורמלי שלי.
אימא שלי לא הייתה אדם נהדר.
אז האנשים שילדו אותך,
אם הם כאלה, איך אפשר לדעת?
היה קשה להבדיל עד שהתבגרתי.
מבחינתי, כשאנשים התנהגו כמו חרא זה היה נורמלי.
במשך זמן רב אלו היו החיים שלי.
החלק היחיד בחיי שחשבתי שהיה נורמלי
התברר כשקר.
כי זה היה הזמן שאבי היה בחיי.
זהו זה.
הזמן הקצר שהכרתי אותו לפני שהוא מת,
היה הזמן הכי טוב בחיי.
לא היה חסר לנו כלום. לא פקפקנו בשום דבר.
אף פעם לא פגעו בנו,
אף אחד לא נגע בנו או משהו כזה.
אימא שלי לא נטשה אותנו.
זו הייתה תמונה של משפחה טיפוסית.
שלוש בנות, אבא שהולך לעבודה,
אימא שהולכת לעבודה.
עושים על האש, מסיבות יום הולדת...
פשוט נורמלי.
הרבה אנשים יגידו
שהם לא היו מאמינים שאבי היה מי שהוא היה,
אבל הוא היה איש מרושע.
גיליתי שהוא היה במנוסה בשל פריצה וכניסה בכוח לביתה של אישה
בסוף השבוע של חג הפסחא ב-1998.
בבוקר חג הפסחא הוא נתפס בביתה. למה לא היית בבית?
יש לך שלוש בנות בבית. זה חג הפסחא.
באיזה בית זה?
ב-1998 הוא פרץ לבית של מישהי
שהוא עבד עבורה.
הוא פרץ לביתה וחתך את קו הטלפון שלה.
הייתה עליו ערכת רצח. הוא התכוון להרוג את האישה הזאת.
למה? אני לא יודעת. היא לא עשתה לו כלום.
ערכה של מה? -ערכת רצח.
מה זה?
כפפות שחורות, אזיקונים, אקדח.
היו לו ערכות רבות כאלה.
הוא השאיר שם את האקדח, נעצר,
התקשר לאימא שלי ואמר לה איפה האקדח.
אימא שלי התקשרה לסבא שלי
וסבא שלי הלך לקחת את האקדח.
אימא וסבא שלי בטח ידעו משהו.
יש אנשים שחושבים שכל עוד המשפחה שלהם לא נפגעת, זה בסדר.
ומזה אני מפחדת. אני מפחדת שזאת האמת.
בדרך כלל, כשהוא לא היה במנוסה, קראנו לו רוברט או אבא.
אבל כשהוא היה במנוסה, אמרו לנו לקרוא לו מיטש.
לפני שהיינו יוצאים לאכול
הוא היה חובש פאה, כי ידענו שהוא במנוסה.
אז הוא היה צריך לשנות את מראהו.
הוא נהג להתלבש כמו אישה ולשדוד דיינרים וכו'
באמצע הלילה.
הוא היה יוצא לנהיגת מבחן למכונית ועושה הטבעה של המפתח בפלסטלינה
ומשכפל את המפתח, ואז גונב את המכונית באותו לילה.
הוא עשה הרבה,
אבל לא היית מאמין שהוא רצח אנשים.
אני זוכרת את רצח משפחת שרר.
זה שודר בטלוויזיה ואימא שלי נבהלה.
הוא אמר, "לא, זה לא יקרה פה, אנחנו בסדר".
כן, כי אתה עשית את זה. אבל הוא היה קר רוח.
- מיהו רוברט יוג'ין ברשרס? -
אי אפשר לדעת כמה פשעים הוא עוד ביצע
שאף אחד לעולם לא ידע עליהם.
אני מתחילה להשלים עם זה.
אם אני צריכה לחיות עם זה כל יום,
לכל הפחות, אני צריכה לדעת שהתנצלתי לפני האנשים האלה.
מישהו עם קרבת דם אליו מצטער על מה שהוא עשה.
אני לא רוצה להכעיס מישהו עם פנייה אליהם.
אף פעם לא פניתי למשפחת שרר,
אבל פניתי לבני משפחה בקרוליינה הדרומית ובאוסטין...
והתנצלתי בפניהם.
אני רוצה לשבור כמה שיותר מקללת הדורות.
זה נועד לשני הגברים שהואשמו לשווא
בפשעים של אבי באוסטין, טקסס.
"היי, אני דברה ברשרס,
"ואני מבינה שלמה שאני עומדת להגיד לכם
"אולי לא תהיה משמעות רבה.
"אני לא זאת שגרמה לכאב ולקשיים שחוויתם,
"אבל אני צאצאית של האדם הזה.
"אני לא יכולה אפילו לדמיין את כל מה שעברתם מאז 1999.
"הפעולות של אבי גזלו מכם כל כך הרבה.
"למרות שלא הייתי מעורבת בבחירות שלו,
"אני מרגישה חרטה עמוקה על הכאב שהפעולות שלו גרמו לכם.
"רציתי לפנות אליכם ולהכיר במה שקרה
"ולהגיד לכם שמישהו מכיר בעוול שנעשה לכם.
"לא הגיע לכם מה שקרה,
"ואני מצטערת על כל מה שאיבדתם בשל כך.
"בכבוד רב, דברה ברשרס".
לקח לי יומיים לכתוב את זה.
לכתוב בדיוק את מה שרציתי להגיד.
אצטרך להדפיס את זה ולשלוח את זה אליהם.
זה ממש לפני שהוא הופיע.
רוצה לנסות? -כן.
טוב. בואי ננסה את זה.
לא דיברתי עם הבחורים.
זהו זה.
אני מקווה שהם נהנים משלווה כלשהי בעקבות החדשות האלה.
- קלייר היואי יוצרת סרטים -
אני לא יכולה לדמיין איך זה לשאת עול כזה
כשאפילו האנשים שאומרים שהם חושבים שאתה חף מפשע
אולי לא באמת מאמינים בזה. -בואי לכאן.
לא חשבתי שהם עשו את זה.
ואז, הייתה השאלה. -בואי לפה, אימא.
אני הייתי משוכנעת בכך,
והשאלה עדיין הייתה קיימת. -אימא, אני...
ביליתי הרבה זמן עם רוברט ספרינגסטין.
הוא התמודד עם המתח הזה עם כל כך הרבה חן.
ועכשיו שידוע בוודאות שהוא לא עשה את זה,
איך זה שהוא לא האדם הכי כועס בעולם?
והוא לא. הוא לא כועס.
איך את יודעת?
כי שאלתי אותו ישירות.
אני לא כועס. אני לא... כמו שראיתם, אני לא...
אני לא מרגיש מוצף או כועס על זה.
שחררתי את הכעס ואת כל השאר.
רוב ואני בילינו הרבה זמן ביחד לבדנו.
אם הייתי חושבת שהוא רוצח לא הייתי עושה את זה.
ומייקל סקוט אומר,
"אני חושב שאולי היה לי קשר לזה".
זה ממש דפק אותי.
הוא לא, אז זה עדיין...
אפילו בראש שלו, הוא לא סומך על עצמו.
עכשיו הוא יכול להגיד לעצמו בוודאות, לא עשיתי את זה.
טוב, אני מאחורייך.
יפה.
את מרגישה אחרת עכשיו שאת יודעת שזה ברשרס?
אם הוא היה עדיין בחיים, הייתי מפחדת בשביל כולם.
עוצמת הרוע מעוררת בעתה.
יפה.
מצד אחד זאת הקלה שזה נגמר, ושהוא איננו.
אבל זה מאכזב שהוא מת.
יש תחושה שהוא תמיד היה משהו לא ידוע, והוא נותר לא ידוע.
הוא חלף דרך העיר
והשאיר מאחוריו הרס עבור אנשים רבים.
אחרי שזיהיתי אותו ב-2018,
התחלתי לחפש תיקים לא מפוענחים בכל המקומות שידעתי שהוא גר בהם.
- 1.2 ק"מ מזירת פשע -
לכן התאכזבתי כל כך
שלא הצלחתי לעזור לפענח את הרצח בחנות היוגורט.
לא היה להם מספיק דנ"א כדי שנבצע גנאלוגיה גנטית.
- נעצר - 18 בפברואר 1992 -
אילו ידעתי שפה
אמורה להיות העצירה בגבול טקסס בדצמבר,
המצב היה שונה לחלוטין.
הייתי יודעת מייד
שהוא חשוד מובהק ברצח בחנות היוגורט.
נחזור לשמונה בדצמבר 1991, הוא עוזב את טקסס.
הוא נכנס לכלא באותו לילה בגלל טנדר גנוב
ועבירה של אחזקת נשק.
מישהו משחרר אותו בערבות חמישה ימים לאחר מכן.
מישהו משלם את הערבות שלו. אני לא יודע מי.
ואז, נריץ קדימה כמה חודשים.
- מריאטה, ג'ורג'יה -
בפברואר 92, הוא נעצר במחוז קוב שבג'ורג'יה
ברכב גנוב מטיילר, טקסס.
אז בעיקרון הוא משתחרר בערבות, חוזר דרך טקסס,
גונב טנדר נוסף ומגיע לג'ורג'יה, שם הוא נעצר שוב.
אני חושב שהיו עליו כלים לפריצה, סורק משטרתי, תעודת שוטר מזויפת.
אני חושב שגם פאה.
אחזקת נשק על ידי עבריין מורשע היא עברת פדרלית
והוא מקבל חמש שנים בכלא.
אחרי מתן גזר הדין, האקדח של ה-0.380 נמסר לאביו.
אביו מצליח להוציא אותו מידי המשטרה.
משיחה עם סוכן של ה-ATF נאמר, "כן, זה לא משהו שקל לעשות.
"צריך למלא הרבה ניירת. זה מטרד".
ואנחנו מדברים על אקדח ששווה אולי 75 דולר.
אז כשהוא משתחרר ב-97, הוא מקבל בחזרה את האקדח.
בהתחלה לא האמנו, אבל זה עזר לנו
לפענח פשעים אחרים, כי הוא שמר על האקדח.
לא היינו מצליחים לקשר אף אחד מהמקרים בקנטקי.
לא היינו מוצאים התאמה
כי האקדח היה שוכב עדיין בארכיון הפדרלי.
סדרת אירועים לגמרי לא צפויה הובילה לכל זה.
- אוסטין, טקסס 1991 לקסינגטון, קנטקי 1998 -
ואז, בינואר 1999,
שוטרים שעברו במגרש חניה
של מלונית "סופר 8" בקנט, מיזורי...
רואים מכונית שבולטת לעין.
- חלון צד אחורי חסר -
בדיקה של הלוחית חושפת שהיא נגנבה.
הם מסתכלים אל תוך המכונית ורואים צעצועים של ילדים.
בקבלה אמרו, האנשים היחידים ששוהים פה עם ילדים
נמצאים בחדר מס'...
מה אתם רוצים?
אשתו של ברשרס מספקת שם מזויף לבעלה.
"הוא הלך. אני לא יודעת מתי הוא חוזר".
הם מתחילים לבדוק את החדר,
והם מוצאים אותו מתחבא מתחת למיטה עם אקדח.
זה הופך לעימות עם המשטרה.
התעוררנו למראה אקדחים.
היו שוטרים מצד שמאל.
חמישה, שבעה מהם עם אקדחים שלופים.
ויש שוטר בצד הזה מחזיק את המיטה מורמת.
ואבא שלי שוכב מתחת למיטה עם אקדח לראשו.
הם אזקו את אימא שלי ואז הוציאו אותנו למסדרון.
מהמקום שישבנו בו
אפשר היה להסתכל למטה ולראות את הבריכה,
או להסתכל למעלה ולראות את ההשתקפות
של כל מה שהתרחש.
כשהדלת נפתחה, אפשר היה לראות
את אבי זורק דברים מחוץ לחדר.
בערך באותו זמן, שמעתי בום גדול,
ואז ראיתי שוטרים נכנסים פנימה.
הוא זורק החוצה בגדים וחפצים,
וגם אקדח תשעה מ"מ.
ואז, הוא יורה בעצמו בחדר.
- מלונית סופר 8 -
- חורי כדורים בקיר מסגרת מיטה מעץ, גופה -
הוא ירה בעצמו עם אקדח AMT 0.380 "בקאפ".
המספר הסידורי תואם לזה
שהוא נעצר איתו יומיים אחרי חנות היוגורט.
אז, זה היה מעגל שלם.
הוא השתמש באקדח לביצוע הרציחות ואז הוא הרג את עצמו איתו.
היה לו אקדח תשעה מ"מ, ואקדח 0.380.
אם הייתי רוצה לירות בעצמי
הייתי משתמש בתשעה מ"מ.
הוא חזק יותר. אז הוא בחר באקדח הזה מסיבה מסוימת.
זה היה הגביע שלו. ואיתו הוא הרג את עצמו.
הם חקרו אותנו, שאלו כל מיני שאלות.
ושיקרנו. "זה מיטש.
"אני לא יודעת מי זה רוברט. אין לי מושג מי זה רוברט".
במכתב ההתאבדות, מבחוץ, כתוב, "למשטרה".
ובפנים הוא כתב,
"במקרה שאתם קוראים את זה. אני מת.
"בבקשה, אני מתחנן לפניכם. אל תתקשרו אל אבי.
"הוא בדיוק שוחרר מבית החולים אחרי ניתוח לסרטן
"וזה יהרוג אותו אם השוטרים יספרו לו. תודה".
כאילו, ה"תודה" בתחתית המכתב, זה...
כאילו, למה?
הוא היה מת במשך 20 שנה לפני שמישהו ידע משהו.
לא נראה לי שהוא חשב שיתפסו אותו אי פעם.
- ציר זמן: רוברט יוג'ין ברשרס היסטוריה פלילית -
אנחנו לא יודעים איך הוא נכנס לחנות.
הוא השתמש במשפט אחר כל פעם.
תכסיסים שונים שהוא השתמש בהם.
הטיפ עצמו התקבל בשמונה בדצמבר 1991,
כלומר, יומיים לאחר מכן.
מר קרופט, המתקשר, עבד בלונגהורן אבטחה,
והוא היה לקוח באותו לילה בחנות היוגורט.
הוא אמר שהוא היה בחנות עד 22:15,
והבחין בגבר לבן בשנות ה-20 המאוחרות שהתנהג באופן מוזר.
"כשנכנסתי לחנות, ראיתי זוג יושב ואוכל באחד התאים,
"וזוג נוסף שהזמין מהנערות.
"הנערה, תומאס, עמדה ליד הקופה.
"גבר לבן עמד בין המקום
"שבו מזמינים בדלפק,
"לבין הקופה, שם הייתה הנערה, תומאס.
"פתאום, הוא נגע בי וכשהסתובבתי אליו הוא אמר,
"'אתה נוהג במכונית עם האורות למעלה?'
"הוא דיבר על רכב העבודה שלי, שיש עליו פנסים למעלה.
"אמרתי שזאת המכונית שלי והוא שאל אותי,
'אתה שוטר או מאבטח? מה אתה?'
"הנערה שאלה מה הוא רוצה, והוא היסס לרגע,
"ואז אמר, אני רוצה שתייה קרה.
"זה נראה לי מוזר,
"כי למה שתרצה משקל קל בחנות יוגורט?
"בזמן שהוא שילם בקופה,
"הוא שאל את הנערה אם יש שם שירותים.
"היא אמרה לו שהם מאחורה,
"והוא לקח את הספרייט שלו והלך מאחורי הדלפק לחלק האחורי.
"עמדתי שם ודיברתי עם הנערה
"בערך 15 דקות,
"בעיקר כדי לראות אם הוא יצא החוצה.
"הייתה לי הרגשה רעה לגביו.
"אבל הוא לא חזר.
"אחרי זמן מה היוגורט שלי התחיל להימס אז אמרתי שלום והלכתי.
"הוא היה גבר לבן, בערך 1.80 מ', מבנה ממוצע.
"משם הלכתי למשחק פוטבול ביוסטון
"וכשחזרנו לאוסטין ביום ראשון
"שמעתי על הרציחות בחדשות".
פה זה נגמר.
לעולם לא נדע בוודאות אם זה היה ברשרס,
אבל זה מתאים לסיפור.
אולי הוא הוא נכנס לשם, השתמש בשירותים ולא יצא.
או שהוא פתח את הדלת האחורית.
ישבתי פה, והיה ים של אדום.
כבאיות עם אורות מהבהבים.
ניידות עם אורות מהבהבים.
היה עשן. היה אפשר לראות עשן
יוצא מהחור שפתחו בגג לאוורור.
אז נכנסתי לפה ו...
ידעתי שלא להגיע לפה, וכאן חניתי.
הציפורניים שכנעו אותי.
לא היה יכול להיות זיהום מוצלב עם מה שהיה מתחת לציפורניה, ו...
זה כלל בסיס של חוקרים.
בתקיפות מיניות בהן הקורבן שורד,
תמיד בודקים מתחת לציפורניים.
אורזים ושולחים את זה. -מי זה?
סליחה?
הרגע ראיתי את סונורה.
אלוהים.
אלוהים, סונורה.
אני לא יודע מה להגיד על זה. -אני יודעת.
אני לא מגיעה לפה בדרך כלל.
זה קצת מאתגר, מן הסתם.
אבל חברה שאכלתי איתה ארוחת בוקר אמרה,
"רציתי לקנות פרחים ולהביא אותם לחנות היוגורט.
"אני לא יודעת אם בא לך".
ואמרתי... אני מתאמנת על לומר כן לכול.
אמרתי, "בטח, בואי... אני אנסה את זה".
מה דעתך על זה? -כן.
שלושים וארבע שנים.
זה ממש מנחם לראות את כל הפרחים האלה פה.
כל כך הרבה אנשים עדיין חושבים על זה.
בבקשה, תמשיכי. -כן.
עברתי לאוסטין ב-1996.
הייתי בשנה האחרונה בתיכון ב-91.
אז...
שמעתי על זה. -אז היית בגיל שלה.
כן, הייתי בת 17.
ואו, כן. אותו גיל.
אבל אני ממש שמחה
שגילו מי עשה את זה.
טוב. אני אניח לכם.
כן. תודה שבאת. -כן. נחמד להכיר אותך.
ניקינו את חדר האוכל
כי בזמנו, ב"גאטי" היה מזנון.
- עובד לשעבר בפיצה "גאטי" -
שטפתי כלים מאחורה בזמן שדייב השתמש בשואב, כשהוא אמר,
"תראה, יש כבאיות במגרש החניה".
ממרכז הקניות הזה ועד לקצה של מרכז הקניות ההוא,
עד לחנות של הטפטים, חלקנו את עליית הגג.
אז העשן התחיל להיכנס פנימה.
לא ידענו זאת בזמנו
עד אחרי שלוש, ארבע לפנות בוקר.
שמענו את החדשות הטרגיות.
תודה.
כן, תודה רבה. -תודה.
אם נעמוד פה מספיק זמן נפגוש כל מיני אנשים.
אני לא מאמינה שהוא היה פה באותו לילה.
מה שהמשטרה עשתה היה מדהים.
לקח להן זמן מה, אבל בסוף הם פענחו את זה.
נכון.
אני מרחמת גם על הבחורים שנשלחו לכלא
בגלל חקירת המשטרה דאז.
נכון.
הם חשבו שהם עשו את זה, אבל הם לא.
חשבתי, אלוהים.
כן.
זאת עדיין עיר קטנה, נכון?
שרדנו לראות את זה. -זה... כן.
בזכות העבודה שעשית באותו לילה.
בשבילי, זה ממש מתוק שאנשים זוכרים.
ויחד עם זאת, אני מקווה שאנשים ישכחו.
בואו ניצור זיכרונות חדשים.
החיים צריכים להתחדש. אי אפשר להמשיך להחזיק בעבר.
זאת הסיבה שהתחלתי לתהות
מה יהיה בעוד שנה מעכשיו?
הסיפור הזה תמיד יישאר איתי.
תביאי נשיקה, סונורה.
אבל, שוב, זה לא שאני חיה את התעלומה ואת הייסורים שלה.
יש את ערוץ הנחל.
אני מרגישה שכל העניין כמעט נגמר.
ובשלב מסוים זה יהפוך להיסטוריה.
זה יהיה משהו שנזכור,
לא משהו שאנחנו חיים יותר.
עכשיו שיש לנו את התשובות ואפשר...
להשאיר את השאלה מאחורינו,
אולי זה החלק שאפשר להשאיר מאחורינו.
כל כך הרבה זיכרונות וכל כך הרבה...
ראיתם הכול... העולם ראה כל כך הרבה.
כן, זה היה של שרה.
אבל לא נשארו הרבה.
עכשיו זה עבר לנכדים החדשים שלי.
ממי זה? מאדי. היא הכינה לי כובע.
דרך אגב, אני חושבת שכולכם משוגעים על כך שאתם בתחום הזה.
זה כל כך... זה תחום משונה כל כך.
אני לא מתכוונת לזלזל באף אדם
שראיין אותי במהלך השנים האלו. הרבה כבוד.
אבל אני שמחה שזה הסתיים. איזו ברכה. לא הייתי...
לא ידעתי אם זה אי פעם יקרה, אבל זה יהיה הריאיון האחרון שלי.
אתה אמור לשחרר את החרא הזה כי זה יאכל אותך.
תחזיקי את הצלחת.
המאבק שלנו לגבי התיק הזה נגמר.
המאבק שלנו לא הסתיים עבור אנשים אחרים.
אני מנסה לייסד מקום שבו אפשר לכלול מומחים פורנזיים...
- אשתו של שון -
מומחי דנ"א, גנאלוגיים, גנטיקאים, תומכי קורבנות, כולם במקום אחד.
כך שאם לאנשים יש שאלות הם יכולים לפנות למקום אחד.
עמותה ללא כוונת רווח.
כיום, אנחנו מפנים את האנרגייה שלנו לזה.
מנסים לעזור למשפחות אחרות עם כל מה שהן עוברות
כי לכל אחד יש מסע שונה.
בתקווה שנוכל לפענח עוד כמה מקרים.
נשיג תשובות לאנשים כדי שהם לא יצטרכו לתהות יותר.
אם היית מרשה לעצמך
לחשוב שיש אפשרות
שהבחורים האלה חפים מפשע,
מה היית מרגיש?
אם יתברר שלא היה להם קשר לזה,
ארגיש שעבדו עליי.
אם הם המציאו את תנוחת הגופות,
הייתי מרגיש שעבדו עליי.
פעלתי על סמך הדברים האלה, וזה לא קרה. מי יודע?
אז טעיתי.
אם החוקר טועה, או שעובדים עליו,
זאת לא ההחלטה שלו שמכניסה אותם לכלא.
זאת ההחלטה של 12...
אתה מרגיש משהו לגבי העובדה שאולי המושבעים טעו?
אני עדיין חושב שזאת לא טעות.
אף פעם לא ראיתי מקרה כזה בו כל כך הרבה אנשים,
כל כך הרבה אנשי מקצוע,
היו בטוחים כל כך שהם צודקים,
ובעצם, הם טעו באופן טרגי.
- עשרים שנה לאחר מכן -
מי מאמין לארבעה שכבר זוהו כמעורבים?
יש אזור מחקר שלם שבו פרופסורים כותבים
על מה שנקרא מכחישי חפות,
ואלה לעיתים קרובות המשטרה, התובעים וכו',
שמעוותים בראש שלהם,
"טוב, יש ראיה חדשה,
"אבל הבחור המקורי עדיין אשם", למה?
שתיים, אחת.
הראיות כל כך מכריעות
שאני חושב שכולם יקבלו את זה.
אני צופה שהם יקבלו הצהרה שיפוטית
שהם חפים מפשע ושהם זכאים.
- תשעה עשר בפברואר 2026 -
אני חושב שמעולם לא היינו בנקודה כזאת.
יש מצב בו ההרשעות שלהם בוטלו.
- חוזה פ. גרזה תובע מחוז טרוויס -
אף אחד לא הורשע בפשע.
אך הנטל והמשקל של האישומים
דבק בהם 30 שנה.
והם נושאים אותו איתם לכל מקום.
החקירות שהובילו להודאות לכאורה האלו היו פגומות,
הן היו לא חוקיות, הן היו לא צודקות.
אל תהיה כוסית, מייק!
לרוע המזל, היו הרבה הקטור פולנקו בזמן ההוא.
הייתה תרבות שהוא לא התחיל, ובהחלט לא היה האחרון בה.
זה היה רגע בהיסטוריה שלנו
שיש לנו מחויבות להבין ולעשות הכול כדי לתקן.
צריך לעשות חשבון נפש.
- מייקל סקוט -
כולם לקום.
שבו, בבקשה. בוקר טוב לכולם.
כל יום, בבית המשפט הזה,
התביעה מבקשת מהנאשם לקחת אחריות
על הנזק שהם גרמו לאחר.
ואז אנחנו עושים מה שאפשר כדי לסייע לתקן את הנזק.
- טרודי שטרסבורגר תובעת מחוזית -
היום תורנו לקחת אחריות.
ולהשתמש באמת כדי להקל על הנזק,
כדי שנוכל לעזור לכל המעורבים להחלים ולהתקדם.
במשך 25 שנה המדינה תבעה ארבעה אנשים חפים מפשע,
נערים, בזמן הפשע,
שידוע בשם הרצח בחנות היוגורט ב-1991.
האישומים המוטעים גרמו לנזק לאיימי איירס,
לאלייזה תומס, ולאחיות ג'ניפר ושרה הרביסון.
הן ראויות לצדק.
נעשה נזק למשפחות של הנערות.
הן התבקשו לסמוך עלינו כשאמרנו להם שתפסנו את העבריינים.
וכעת, הן מתבקשות לשכוח את המחשבות
ואת הרגשות שבעבעו במשך עשרות שנים
כלפי האנשים הלא נכונים, עם חוסר ודאות וחוסר בסיום.
נגרם נזק לקהילה הזאת.
האמונה שנערים היו מסוגלים לבצע מעשים אלה
שינתה את תפיסת האנושיות שלנו.
מובן מאליו שהנזק נגרם
לארבעה שהואשמו לשווא.
היום, נעשה את הצעד הראשון לתקן את הנזק הזה
באמצעות חשיפת האמת.
שב על דוכן העדים, בבקשה.
האם החקירה שלך חשפה ראיות פורנזיות או מוחשיות
המקשרות את הארבעה לרציחות?
לא.
האם החקירה שלך חשפה ראיות
המקשרות את הארבעה, באופן כלשהו, לרוברט ברשרס?
לא.
- הודאות, מדע -
ובהודאות היו הודאות בתקיפה מינית.
בהתבסס על מה שידעת לגבי החרגת הארבעה
מהדגימות הווגינליות, זה אפשרי?
לא.
אני מייקל ג'יימס סקוט.
בשישה בדצמבר 1999,
כאשר התרחשו הרציחות בחנות היוגורט, הייתי בן 17.
לא ביצעתי את הפשעים הללו. לא הייתי מעורב בהם,
וטענתי לחפותי מאותו יום.
הואשמתי, עמדתי למשפט, והורשעתי שלא כדין.
איבדתי את משפחתי. איבדתי את נעוריי.
איבדתי את שנות הבגרות שלי.
אין פסיקת בית משפט שתוכל להשיב את השנים ואת האהבה שנגזלו ממני,
אבל היא יכולה להכיר באמת.
אני לא אשם.
הצהרתו של רוברט ספרינגסטין הרביעי.
זאת הצהרתו של פורסט ברוק וולבורן.
אני פיל סקוט. מייקל סקוט הוא בני.
אני ג'נין קייסי. אני אשתו לשעבר של מייקל סקוט.
מוות על ידי שוטר היא לא הדרך שבה דמיינתי את מותו של בעלי.
אני גאה בפורסט על כך שתמיד דבק
בטענתו לחפות מהפשע האיום הזה.
למשטרת אוסטין, משרד התובע המחוזי, ולפיל ג'ונסון...
הראייה הצרה שלכם...
גנבה את העתיד של אבי.
ההחלטה של היום היא לא מעשה של נדיבות.
זה מעשה של מחויבות.
אין פסיקה שתוכל להשיב את הזמן שנלקח מכם.
אף שיפוט לא יכול לתקן את העול שנשאתם.
אבל בית המשפט יכול
ומצהיר ללא תנאי או היסוס
שאתם זכאים
ושהחפות שלכם מאושרת.
שלוש, שתיים, אחת.
העדות היום התמקדה באובדן, בכאב של אובדן משפחות
ואובדן נעורים, כאשר ארבעת הגברים שהואשמו שלא כדין
ברציחות בחנות היוגורט המתינו לנקות את שמם.
אני מצטערת שזה קרה.
טוב?
ו...
מוריס אף פעם לא בגד בך.
הוא לא רצה לבגוד בך, פורסט.
היית חבר שלו.
טוב?
אמרו לו...
את הדברים הלא נכונים.
אני רוצה שתדע את זה.
טוב? -תודה.
כן.
אפשר לעלות את זה לשם בלי להזיז את...
הסיפור עודכן עם סוף חדש.
- סמלת מלאני רודריגז תיקים לא מפוענחים -
אותו מקום, רק מעודכן.
האמת שזה נראה טוב.
כן. נראה ישר.
כן.
- נא לא לגעת -
תרגום כתוביות: שרון נוב