EZ EGY KITALÁLT TÖRTÉNET.
BÁRMI HASONLÓSÁG VALÓS ÉLŐ VAGY HOLT SZEMÉLYEKKEL,
ESEMÉNYEKKEL, HELYEKKEL PUSZTÁN A VÉLETLEN MŰVE.
SZAJÁNI-HEGYSÉG, OROSZORSZÁG 6 HÉTTEL KORÁBBAN
Gyima, gond van.
Eltűnt egy rab. Nem volt rajta a buszon!
Mondd a rabszámot.
Baszki… a neve Gali Levy.
ÁLLATSZÁLLÍTÁS REGISZTRÁCIÓS SZÁM: 7099
Mozgás, mozgás, mozgás…
Mozgás.
Mozogj.
Gyere.
Kelj fel.
Nyomás!
Mozgás, siess.
Állj fel, és menj.
Állat.
Kérem! Én nem…
- Helló. - Hol van?
Én… Én…
Hol van?
Kyril.
Okos vagy.
Tudod, hogy nem engedhetlek el csak úgy.
Kérem. Kérem…
Várjon!
Előbb meg kell tudnia valamit.
FELTÉTEL NÉLKÜL
- Igen? - Kyril?
- Ki az? - Orna.
Gali anyja.
Moszkvában vagyok.
Ezt a számot nem használhatja, csak…
Megtaláltam.
Mit talált meg?
Amit keres.
A férfit?
Nem, a férfi halott.
Megtaláltam, amit ellopott magától.
Hol van?
Itt fogom a kezemben.
Írja le, milyen.
Egy kis fekete doboz.
Úgy nyílik, mint egy ékszerdoboz,
és van benne valami, ami olyan, mint egy számítógépes chip,
körülötte elektromos cuccok.
Fotózza le, és küldje el nekem.
Megkapta?
Kyril?
Küldje el a helyét.
Orna.
Szép munka.
Itt van a lányom?
Jöjjön velem.
Igen?
- Volt vele gond? - Nem.
Nos?
Mutassa, mit talált.
Először ígérje meg nekem,
hogy ha odaadom, akkor elengedi a lányomat.
Ígérje meg, hogy amint megkapja, kettejük közt mindennek vége.
Ígérem…
hogyha el akar menni, elmegy.
Hogy érti, hogy „ha el akar menni”?
Ha el akar menni, elmegy.
Szóval hol van?
Betettem az eszközt egy széfbe.
Egy moszkvai bankban.
Miért kell játszani?
Azt mondta, elhozza.
A széfet, ahová tettem…
senki sem nyithatja ki.
Sem én, sem maga.
Sem senki.
Csak Gali.
És csak ha odamegy.
Van egy fotójuk a biometrikus azonosításhoz,
úgyhogy csakis ott kaphatja meg az eszközét.
És csak ha Gali hazamegy.
Melyik bank?
Melyik bankban van?
Előbb hadd lássam a lányomat, és akkor megmondom.
Gali?
Hé!
Anya!
Szia…
Várj, csináltál valamit a hajaddal?
Te… Téged… Idehoztak?
Misa, kösz mindent.
Jól vagy?
Ő az anyám.
Semmi gond, menj csak, én majd ezt befejezem.
Csak készítjük a holnapi ételt.
Ő Larissza.
Plovot csinálunk, ami egyfajta rizspiláf.
Ó, már kicsit tudok oroszul.
Semmi baj, azonnal elmegyünk innen.
Most jöttél ide?
- Körbevezethetem? - Csak tessék.
Ó, oké, jól van. Szóval…
Oké, szóval ez a konyha,
Larisszával már találkoztál, és…
Nem biztos, hogy látszik innen…
Ott, látod azokat a kis zöld márványokat?
Az a konyhakert. Ott elvileg paradicsom fog nőni.
- Látod? Ott túl a… - Gali…
Ó! Megnézed, hol alszom?
- Igen. - Oké.
Itt először elég sötét volt,
viszont napról napra egyre jobb,
de azért megkértem őket,
- hogy adjanak lámpát… - Figyelnél kicsit?
Gondoltam, egy állólámpa jó lenne…
Gali, sajnálom, hogy ilyen sokáig tartott,
de már itt vagyok.
Jól vagy?
- Gali? - Tessék? Igen, jól vagyok. Csak…
Mert most már egyedül vagyunk.
És nem tudnak héberül, úgyhogy elmondhatod, mi baj.
Nincs semmi baj, tényleg jól vagyok.
- Mert biztos sok mindenen átestél. - Mi?
Mondom, biztos sok mindenen átestél.
Ja, tudom, de most már tényleg jól vagyok.
És itt alszom.
Hűha, el se hiszem, hogy itt vagy.
Anya…
Szerintem itt jól nézne ki.
- Mi? - A lámpa.
Aha, talán.
Gali,
leülhetnénk egy percre? Mondani akarok valamit.
Persze.
Gyere.
- Egy kicsit koncentrálj, kérlek. - Mi van?
Ahhoz, hogy hazamehessünk, meg kell tenned valamit.
Holnap elmegyünk Moszkvába.
Együtt elmegyünk a bankba.
A bankban egyedül téged bevisznek a páncélterembe.
Nem egészen páncélterem. Egy terem sok-sok trezorfiókkal.
És a te fiókodba betettem egy nejlonzacskót azzal az izével…
Velem vagy?
A fiókodba betettem egy nejlonzacskót
azzal az izével, amit megígértél Mikhailnak.
Fogod a zacskót, és kint odaadod nekik.
Ha már náluk van, akkor vége. Elengednek.
Ebben egyeztem meg velük.
Ó, nahát.
Ha netán mégis gondot okoznának,
ott van az őrség. Segítenek nekünk.
Hazamegyünk, érted?
Oké.
Annyira hiányoztál.
Jól bántak veled? Hagytak rendesen enni és aludni?
Aha, igazából fáradt vagyok. A szemem… lecsukódik.
Van órád?
Nincs, elvették a mobilomat.
Aha.
Tudom, hogy még korán van, még világos van,
de leragad a szemem.
Nem baj, ha lefekszem aludni?
Dehogy.
Annyira szeretlek, gyönyörű kislányom.
Ha beszélni akarsz
mindarról, ami történt, tudd, hogy itt vagyok, jó?
Jó, anya. Köszönöm, hogy itt vagy.
Szeretlek.
A bank?
A Transguard, Moszkvában.
Ma estére van bármire szüksége?
- Nincs. - Holnap reggel korán indulunk.
Jó éjt.
- Anya? - Igen?
…a Transguard Bankhoz, egy dolgot elhoz a széfből.
Aztán öt előtt, jó?
Ennyi, már majdnem vége.
Menjünk.
Gali és Mikhail maguk mennek.
Nem, megyek Galival.
Azt mondtam, Gali elmehet, ha megkaptuk az eszközt.
Addig maga itt marad.
Gali, ölelj meg. Gyorsan.
Gali, apró változás a tegnapi tervben:
miután átadtad nekik, ami a széfben van,
kérd a bankot, hogy hívják fel az izraeli követséget, és mondd, hogy ott várod őket.
Gali, menjünk.
De ne szállj vissza a kocsiba ezekkel az emberekkel, jó?
- És majd később találkozunk jó? - Elég!
Mennyi az út innen Moszkvába?
Négy óra.
Talán több.
És majd telefonálnak onnan, ugye?
Hogy…
Hogy szóljanak, hogy minden oké.
Miért ne lenne oké?
Moszkvában vannak.
Most mentek be a bankba.
Gali.
Gali!
Azt mondta, hogy elengedi!
Ő kérte, hogy visszajöhessen.
Jöjjön.
Most van a vacsora.
Mikhail kéri, hogy csatlakozzon hozzánk.
Igen.
Kösz.
Gali… Gali.
Volt valami gond a banknál? Mi történt?
Ők kényszerítettek vissza?
Mi? Nem.
Akkor mi volt?
Most, hogy mind itt vagyunk…
Emlékszem, hogy kisfiúként
szerettem az asztal alatt mászkálni és játszani.
Még mindig emlékszem a fapadló illatára,
és szerettem hallgatni a felnőttek beszédét.
Ittak és nevettek…
Régi szép idők.
De az idő múlik, minden változik, és az idő elfogy.
Elfolyik, mint a víz az ujjaink között,
és nem tudjuk megragadni.
De ma szeretném a poharamat emelni
az új kisbabánkra, aki nemsokára megszületik!
Amikor hat hónap múlva világra jön,
szeretettel fogja fogadni őt
az anyja,
a nagyapja,
sőt még a nagyanyja is,
aki egészen Izraelből jött idáig.
Igyunk az új babára!
- Egészségünkre! - Egészségünkre!
Milyen baba?
Miről beszél?
Igen.
Hogy érted, hogy „igen”?
Terhes vagyok.
Tessék? Ki ejtett teherbe? Valaki csinált veled valamit?
- Nem, nem, anya, ez jó dolog. - Akkor ki az?
A fia. Régen jártunk.
Romától van?
Igen, Romától.
- Várj, ismered? - Nem, csak…
- Gali, én nagyon igyekszem… - Anya…
Egy kicsit beszéljünk úgy, mint a normális emberek.
Oké…
- Kérlek, mondd el, mi történik. - Próbálom, várj…
Jó, akkor magyarázd el.
- Próbálom… - Ezt te akartad?
- A babát? - Nem megy, ha dühöngsz…
Hölgyeim,
talán jobb, ha most eszünk.
Gali nagyon nehéz napon van túl.
Te tudsz…
oroszul olvasni?
Még nem.
Ez az ő könyve, azt hiszem. Romáé.
Ez volt a szobája.
Azt mondtad, ismered?
Igen.
Aranyos.
Hogy van? Mondott bármit rólam?
Valószínűleg gyűlöl.
Nem… Szerintem szeret.
Ő segített megtalálni téged.
Hé…
Hé… Gali…
Gali, csak próbálom megérteni…
Mert itt nem maradhatunk.
Galu.
Ez nem egy jó hely.
Nem akarok elmenni.
Muszáj.
- Nem érted… - Ez igaz, hát segíts.
Ha megpróbálunk elmenni,
rossz dolgok fognak történni.
Nem, nem.
Én vigyázok ránk,
úgyhogy nem történik semmi. Ígérem, Gali.
Szeretem ezt a szobát.
Nem is kérdeztem, apa hogy van.
Jól van.
Nagyon hiányzol neki.
Talán ő is meglátogathatna.
Igen, talán.
Hé…
Anya.
Ne aggódj.
Mikhail gondoskodik rólunk.
Csak hát az, hogy terhes, és nem tudtam erről,
ez meglepetésként ért,
és pánikba estem, és…
Talán kicsit… kicsit felfűtötten reagáltam,
de nagyon örülök neki.
Ez csodálatos, és…
Tudja, én is nagyon fiatalon szültem Galit.
Jól van.
Kyril, tudod, hogy a dédapám melyik évben építette ezt a házat?
Nem.
1852-ben.
Ez egy hatalmas birtok.
Olyan házat épített, ami otthont adhat
a gyarapodó családja számos nemzedékének.
De a család évről évre egyre kisebb lett,
míg végül csak én maradtam.
Mondd el neki.
Kérem, üljön le.
Ez a ház
egy nagyon nagy családnak épült.
És már csak ő maradt a családból.
Mikhail 20 évesen vonult be a seregbe.
Az egységét őrködni küldték egy erőműhöz az Urálba.
Ez tetszett nekik.
De aztán a 70 embernek a fele…
több mint a fele meghalt rákban.
És akik életben maradtak, azoknak nem lehetett gyerekük.
Kivéve őt.
Vele csoda történt.
Lett egy fia.
- Egy fiú. - Igen, a fia.
Remek embernek tűnik.
Nem remek.
Roma egy fekete bárány.
Azt akarja, hogy a család nevét vele temessék el.
Ő nem akarja ezt a gyereket.
Se semmilyen más gyereket.
Úgyhogy most az ő felelőssége az én felelősségem.
Ért engem?
Igen.
Igen?
Hová tegyem a ládát?
Tudja, hogy mi ez?
Igen.
És érti, hogy ez nagyon fontos nekem?
Igen.
Tehát maga és a lánya…
ajándékokat adtak nekem.
A lánya ad nekem egy új…
Magot.
A lánya…
…adott neki egy új magot.
Így újranövesztheti a családfáját.
Maga meg ezt adta neki.
Ami táplálni fogja ezt a fát.
És naggyá és erőssé teszi.
Szóval itt valami jó dolog történik.
És azt akarom, hogy maga boldog legyen.
Ha itt akar maradnitt marad.
Ha vissza akar menni Izraelbe, akkor Izraelbe megy.
Ha akar egy házat Londonban vagy Párizsban,
csak mondja meg, hogy hol.
De az unokám…
ő itt marad.
Azt mondta, ha megszerzem neki, amit akar, elengedi Galit.
Azt mondtam, megengedi, hogy maga lássa Galit.
De Gali nem maradhat itt vele, és tudom, hogy ezt maga is megérti.
Látta, ahogy majdnem agyonverte a saját fiát.
- Úgyhogy vagy segít nekem, vagy… - Ne beszéljen tovább.
Gali meg volt törve, amikor idejött.
Mikhail megvédte.
Maga megvédi?
Menjen.
Legyen a lányával.
Gali.
Kelj fel, Galu.
- Mi az? Hová? - Csak gyere.
Anya…
sötét van kint.
Semmi baj.
- Ne, ne, ne. Ne most. - Szomjas vagyok.
Ne most.
Anya, mit csinálunk?
Mondtam, meglepetés. Kint mindent elmagyarázok. Mennünk kell.
Van másik kijárat?
Gyere.
Mi, a kocsihoz?
Igen, ez a meglepetés, megtanultam vezetni. Gyere.
Gali, gyere.
Gali, gyere már!
Gali, gyere!
Szállj be a kocsiba.
Gali, szállj be a kocsiba!
Gali, szállj be a kocsiba, de most!
Most!
Csukd be!
Ne, ne, ne! Gali, csukd be!
Anya, ne, ne…
- Mikhail! - Hallgass!
Ne, anya, nem akarom! Anya, fordulj vissza!
Ne, ne, ne, anya, nem akarom! Állj meg, anya!
Állj meg! Nem akarom! Állj, anya!
Ne, ne, ne, nem akarom! Állj meg, anya! Állj!
Engedd el a kormányt!
Engedd már el a kormányt!
Gali. Gali, jól vagy?
Gali! Gali!
Baszki, baszki… Jól vagy?
Gali, nézz rám.
- Nézz rám. - Nyissa ki az ajtót!
Ne, ne, ne, Gali!
Gali!
Ne…
Orvost.
Jól vagy? Jól vagy?
Azonnal hívjatok ide egy orvost!
Ne, ne, ne.
Már vége. Menjünk haza.
Már jön az orvos.
Menjünk.
- Megszabaduljunk tőle? - Nem, majd én intézem.
Ribanc.
Semmi baj.
Ribanc.
Mit fog csinálni vele?
Csak beszélgetnek…
Mozgás.
Kis kurva.
Mozgás.
Oda. Oda.
Itt álljon meg.
Csak én vagyok neki.
Kérem. Hadd maradjak. Segítek a babával.
Odamehetek elbúcsúzni tőle?
Sajnálom.
Mit fog mondani neki?
Hogy nem hagyott más választást.
Ne, ne. Ne… Ne mondja ezt.
De így van.
De nem akarom, hogy bűntudata legyen. Kérem.
Akkor mit mondjak neki?
Nem tudom.
Ne aggódjon.
Majd kitalálok valamit.
Anya?
Gali…
Mit csinálsz?
Menj haza, mezítláb vagy. Már jön az orvos.
Semmi baj, kicsim. Menj vissza a házba.
Mindjárt megyek én is.
Anyáddal csak beszélgetünk.
Kérlek, menj haza, mindjárt megy ő is.
Veszekedtünk, de már megbékéltünk.
Minden rendben, Gali. Tényleg.
Mi az, hogy „megbékéltünk”?
Már rendben vagyunk.
Igaz?
Küldje el.
Most.
Gali, gyere, állj ide elém.
Micsoda?
Nem fog lelőni. Ígérem. Csináld.
Gali, csináld már!
Anyád nem hagyott más választást.
Most menj közelebb hozzá.
Gali, kérlek, menj el, ne hallgass rá.
Menj haza, kérlek.
- Nem megy, sajnálom, nem megy. - Gali.
Mondja neki, hogy menjen haza, ostoba!
Kérlek, figyelj rám, jó?
Meg tudod csinálni, csinálod is. Érted?
Kérlek, menj haza, Gali.
Menj tovább felé. Csukd be a szemed, ha kell.
Az anyád nem hagyott más választást.
Gali, kérlek, menj arrébb.
Lőni fogok!
Menj tovább, sosem lőne rád.
Gali, félre!
Gali, félre! Kérlek!
Gali!
Gali. Mit tettél?
Megtalállak, akárhová mész.
Elveszem az unokámat, téged meg kurvára fejbe lőlek!
Állj! Állj! Kérem, álljon meg!
Kérem, állj, állj, állj!
Állj, hé! Kérem!
- Jól vagytok, lányok? - Kösz.
Köszönöm.
Indítson, indítson!
Köszönjük. Később elmagyarázzuk. Köszönjük.
Indulás! Gázt!
Hé…
Anya…
Én…
Sajnálom.
Nem akartam, hogy ez történjen, én nem…
Tudom.
- Én nem… - Tudom.
Anya, nem hagyják, hogy elmenjünk.
Minden rendben lesz.
De ezek…
Hallasz engem?
Minden rendben lesz.
Orna? Orna Levy?
- Parancsoljon. - Köszönöm.
- Mehet? - Gyere.
Csukd be a szemed.
- Rajta, csukd be. - Mehet! Be van csukva.
Tartsd csukva.
- Hű, vajon mi lehet ez… - Hallgass.
Oké, nyithatod.
Tá-dá!
Azta…
- Kösz, anya. - Boldog szülinapot.
Galu… Jól vagy?
Aha.
- Megint csinálod. - Mit?
- Bámulok? - Pásztázol.
Hé!
- Nem kívántál! - A prioritások, anya.
Mi? Ó, ne…
Örülsz?
- Nem sejted, mennyire. - Mondjuk, elég nyilvánvaló.
- Hé… - Nem… Nem ítélkezem.
Anya, ez a baba, nem én.
Persze, mert most látlak először enni…
- Hé! Mi van? - Nem, csak javaslom…
- Ha még valaha mész randira… - Igen?
Esetleg ne étterembe menjetek.
Ez konkrétan megszégyenítés, amit csinálsz.
Galu…
Csak egy újságot olvasó férfi.
Senki sem jön ide.
Egy kávézóban vagyunk Kirjat-Mockínban,
és nem fog történni veled semmi.
Megígérem, jó?
Persze. Tudom.
- Van képed! - Ó, ez jó.
- Jó, megadom magam, hozz egyet nekem is. - Te…
- Benned tényleg nincs gátlás. - Na, menj.
Mozogj, husi.
Mennyire nagyi vagy!
- Az is igaz. - Komolyan.
A feliratot fordította: Speier Dávid