‫- הסדרה הזו בדיונית -
‫- כל דמיון לאנשים אמיתיים, ‫חיים או מתים, -
‫- או אירועים או מקומות אמיתיים ‫מקרי בהחלט. -
‫- הרי סייאן, רוסיה ‫שישה שבועות קודם לכן -
‫דימה, יש לנו בעיה.
‫חסרה אסירה, היא לא הייתה באוטובוס!
‫תן לי את מספר האסירה.
‫פאק… שמה גלי לוי.
‫- הסעת בעלי חיים ‫מספר רישיון 7099 -
‫זוזו, זוזו…
‫זוזו.
‫בואי.
‫קומי.
‫קדימה!
‫קדימה, מהר.
‫קומי ובואי.
‫חיה שכמוך.
‫בבקשה! אני לא…
‫- היי. ‫- איפה זה?
‫אני…
‫איפה זה?
‫קיריל.
‫את חכמה.
‫את יודעת שאני לא יכול ‫פשוט לתת לך לעזוב.
‫בבקשה. בבקשה…
‫רגע!
‫יש משהו שאתה צריך לדעת קודם.
‫- הבת -
‫- כן. ‫- קיריל?
‫- מי זו? ‫- אורנה.
‫אימא של גלי.
‫אני במוסקבה.
‫אל תשתמשי במספר הזה אלא אם כן…
‫מצאתי את זה.
‫מה מצאת?
‫את מה שחיפשתם.
‫את האיש?
‫לא, האיש מת.
‫מצאתי את מה שהוא גנב מכם.
‫איפה זה?
‫זה ביד שלי.
‫תארי לי את זה.
‫זו קופסה שחורה קטנה.
‫אפשר לפתוח אותה כמו קופסת תכשיטים
‫ובתוכה יש משהו שנראה כמו שבב של מחשב
‫עם דברים אלקטרוניים סביבו.
‫צלמי ושלחי לי.
‫קיבלת את התמונה?
‫קיריל?
‫שלחי לי את המיקום שלך.
‫אורנה.
‫עבודה טובה.
‫כאן היא נמצאת?
‫בואי איתי.
‫כן.
‫- היא עשתה בעיות? ‫- לא.
‫נו?
‫תראי לי מה מצאת.
‫קודם כול אני רוצה שתבטיח לי
‫שאם אתן לך את זה, ‫תשחרר את הבת שלי.
‫תבטיח לי שברגע שזה יהיה בידיך, ‫כל העניין ביניכם גמור.
‫אני מבטיח לך…
‫שאם היא תרצה לעזוב, היא תעזוב.
‫מה זאת אומרת, "אם היא תרצה לעזוב"?
‫אם היא תרצה לעזוב, היא תעזוב.
‫אז איפה זה?
‫הכנסתי את המכשיר לכספת.
‫בבנק במוסקבה.
‫למה לשחק משחקים?
‫אמרת שתביאי את זה.
‫הכספת שבה הפקדתי את זה…
‫איש לא יכול לפתוח אותה.
‫לא אני, לא אתה.
‫אף אחד.
‫רק גלי.
‫ורק אם היא תיסע לשם.
‫יש להם תמונה לזיהוי ביומטרי,
‫אז תוכל להשיג את המכשיר רק שם.
‫ורק אחרי שגלי תחזור הביתה.
‫איזה בנק?
‫קודם תן לי לפגוש את הבת שלי ואז אגיד לך.
‫מישה, תודה על הכול.
‫זו אימא שלי.
‫זה בסדר, את יכולה ללכת, ‫אני אסיים כאן.
‫- אני יכולה להראות לה את המקום? ‫- בבקשה.
‫הבנק?
‫טרנסגארד במוסקבה.
‫אתן צריכות משהו הלילה?
‫- לא. ‫- נצא מוקדם בבוקר.
‫לילה טוב.
‫לבנק טרנסגארד, ‫ניקח דבר אחד מהכספת
‫ונחזור לפני חמש, בסדר?
‫בואו נזוז.
‫גלי ומיכאיל ייסעו לבד.
‫לא, אני נוסעת איתה.
‫אמרתי שגלי תוכל לעזוב ‫אחרי שנקבל את המכשיר.
‫עד אז, את נשארת כאן.
‫גלי, בואי נזוז.
‫מספיק!
‫כמה זמן נסיעה מכאן למוסקבה?
‫ארבע שעות.
‫אולי יותר.
‫והם יתקשרו אלינו משם, נכון?
‫כדי…
‫כדי להגיד לנו שהכול עבר כשורה?
‫למה שלא יעבור כשורה?
‫הם במוסקבה.
‫הם נכנסו לבנק הרגע.
‫אמרת שתשחרר אותה.
‫היא ביקשה לחזור לכאן.
‫בואי.
‫יש ארוחת ערב עכשיו.
‫מיכאיל רוצה שתצטרפי אלינו.
‫כן.
‫תודה.
‫עכשיו שכולנו כאן יחד…
‫אני זוכר כשהייתי ילד
‫ואהבתי לזחול ולשחק מתחת לשולחן.
‫אני עוד זוכר את ריח רצפת העץ
‫וכמה שאהבתי להקשיב למבוגרים מדברים.
‫הם דיברו וצחקו…
‫תקופה יפה.
‫אבל הזמן חולף, הכול משתנה ‫והזמן הולך ואוזל.
‫הזמן חומק לו כמו מים בין אצבעותינו
‫ואנחנו לא יכולים לאחוז בו.
‫אבל היום, אני רוצה להרים כוסית
‫לחיי התינוק שייוולד בקרוב.
‫כשהוא יגיע בעוד שישה חודשים
‫הוא יתקבל באהבה
‫על ידי אמו,
‫סבו
‫ואפילו סבתו
‫שהגיעה כל הדרך מישראל.
‫לחיי התינוק החדש שלנו!
‫- לחיים! ‫- לחיים!
‫גבירותיי.
‫אולי עדיף שנאכל עכשיו.
‫היה לגלי יום קשה מאוד.
‫היא פשוט בהיריון ולא ידעתי,
‫אז זה הפתיע אותי
‫וחשתי חרדה ו…
‫אולי הגבתי באמוציונליות,
‫אבל זה משמח אותי מאוד.
‫זה נפלא ו…
‫תשמע, גם אני ילדתי את גלי בגיל צעיר מאוד.
‫בסדר.
‫קיריל, אתה יודע ‫באיזו שנה סבא-רבא שלי בנה את הבית הזה?
‫לא.
‫ב-1852.
‫אחוזה עצומה.
‫הוא בנה מקום שיכול לאכלס
‫דורות רבים של המשפחה הצומחת שלו.
‫אבל משנה לשנה המשפחה רק קטנה,
‫עד שרק אני נותרתי.
‫תגיד לה.
‫שבי, בבקשה.
‫הבית הזה
‫נבנה למשפחה גדולה מאוד.
‫ועכשיו רק הוא נותר.
‫מיכאיל היה בן 20 בצבא.
‫היחידה שלו ‫נשלחה לשמור על תחנת כוח באורל.
‫הם אהבו את זה.
‫אבל מתוך 70 אנשים, חצי…
‫יותר מחצי מתו מסרטן.
‫ואלה שנותרו בחיים ‫לא יכלו להביא ילדים לעולם.
‫רק הוא.
‫אבל קרה לו נס.
‫נולד לו בן.
‫- בן אחד. ‫- כן, הבן שלך.
‫הוא נראה נהדר.
‫הוא לא נהדר.
‫רומה הוא כבשה שחורה.
‫הוא רוצה ששם המשפחה שלנו ייקבר איתו.
‫הוא לא רוצה את הילד הזה
‫או כל ילד אחר.
‫אז עכשיו האחריות שלו היא האחריות שלי.
‫את מבינה?
‫כן.
‫איפה להשאיר את הארגז?
‫את יודעת מה זה?
‫כן.
‫את מבינה שזה חשוב לי מאוד?
‫כן.
‫אז את והבת שלך…
‫נתתן לי מתנות.
‫הבת שלך נתנה לי…
‫זרע.
‫הבת שלך…
‫נתנה לו זרע חדש.
‫כדי שיוכל להצמיח את עץ המשפחה שלו.
‫ואת נתת לו את זה.
‫וזה יזין את העץ.
‫ויעשה אותו גדול וחזק.
‫אז יש לנו עניין טוב כאן
‫ואני רוצה שתהיו מאושרות.
‫אם תרצו להישאר כאן, תישארו כאן.
‫אם תרצו לחזור לישראל, אז ישראל.
‫אם תרצו בית בלונדון או בפריז,
‫רק תגידו איפה.
‫אבל הנכד שלי…
‫יישאר כאן.
‫אמרת שאם אשיג לו מה שהוא רוצה, ‫הוא ישחרר אותה.
‫אמרתי שהוא ייתן לך לפגוש אותה.
‫אבל היא לא יכולה להישאר כאן איתו, ‫ואני יודעת שאתה מבין את זה.
‫ראית איך הוא כמעט הכה את הבן שלו למוות.
‫- אז או שתעזור לי… ‫- כדאי לך להפסיק לדבר.
‫גלי הייתה שבורה כשהגיעה לכאן.
‫מיכאיל שמר עליה.
‫את מסוגלת לעשות את זה?
‫לכי.
‫תהיי עם הבת שלך.
‫פתחי את הדלת!
‫גלי!
‫רופא.
‫את בסדר? את בסדר?
‫תזמין רופא מיד!
‫זה נגמר. בואי נלך הביתה.
‫הרופא בדרך.
‫קדימה.
‫- להיפטר ממנה? ‫- לא, אני אעשה את זה.
‫כלבה.
‫זה בסדר.
‫כלבה.
‫מה הוא עושה לה?
‫הם רק מדברים…
‫לכי.
‫כלבה קטנה.
‫זוזי.
‫לשם. לשם.
‫עצרי כאן.
‫אין לה איש מלבדי.
‫בבקשה. תן לי להישאר. ‫אני אעזור עם התינוק.
‫אני יכולה ללכת להיפרד?
‫אני מצטער.
‫מה תגיד לה?
‫שלא הותרת לי ברירה.
‫לא, לא. אל תגיד לה את זה.
‫אבל זו האמת.
‫לא, אבל אני לא רוצה ‫שהיא תרגיש אשמה. בבקשה.
‫מה את רוצה שאגיד לה?
‫אני לא יודעת.
‫אל תדאגי.
‫אחשוב על משהו.
‫גלי.
‫מה את עושה?
‫לכי הביתה, את יחפה. הרופא בדרך.
‫אימא שלך ואני רק מדברים.
‫לכי הביתה בבקשה, היא כבר תבוא.
‫רבנו, אבל התפייסנו.
‫מה זה "התפייסנו"?
‫אנחנו בסדר עכשיו.
‫נכון?
‫תגידי לה ללכת.
‫מיד!
‫אימא שלך לא הותירה לנו ברירה.
‫גלי, תתרחקי בבקשה, אל תקשיבי לה.
‫לכי הביתה, בבקשה.
‫תגידי לה ללכת הביתה, טיפשה!
‫לכי הביתה בבקשה, גלי.
‫אימא שלך לא הותירה לי ברירה.
‫גלי, זוזי בבקשה.
‫אני אירה!
‫גלי, זוזי!
‫גלי, זוזי, בבקשה.
‫גלי!
‫גלי. מה עשית?
‫אמצא אותך בכל מקום שתלכי אליו.
‫אני אקח את הנכד שלי ואירה לך בראש!
‫עצרו, בבקשה! עצרו!
‫בבקשה עצרו, עצרו!
‫עצרו, היי! בבקשה!
‫- אתן בסדר? ‫- תודה.
‫תודה.
‫סעי, סעי!
‫תודה. אסביר אחר כך. תודה.
‫סעי.
‫- מה זה ככה בלי משאלה? ‫- סדר עדיפויות, אימא.