DETTE ER FIKTION.
ENHVER LIGHED MED VIRKELIGE PERSONER, HÆNDELSER OG STEDER ER TILFÆLDIG.
Orna… Hun er ikke død. Han lyver.
Hun er ikke død. Han har hende derhjemme.
Ingen får lov at se hende.
Vel, far?
Rejs dig op.
- Tjekkede du tidspunktet? - Ja, alt er fint.
Lufthavnen er den vej. Der går et fly til Israel om en time.
- De tager jer med. - Vent.
Roma sagde, hun er i hans fars hus. Han sagde, at Gali lever.
- Kom, Orna. - Flyet går snart.
Fortæl mig, hvad hun stjal. Så finder jeg det.
- Kom nu! - Jeg finder det! Vent nu lige.
Nej, vent! Vent!
- Du må ikke køre. Det er min datter. - Flyt dig!
- Nej, jeg beder dig! - Orna!
- Flyt dig. - Nej. Jeg lader dig ikke køre. Vent!
Vil du ikke nok…
Du må ikke køre. Vent. Bare et øjeblik.
Hvad hun end stjal, skal jeg nok skaffe det tilbage.
Jeg er hendes mor. Jeg kender hende. Jeg finder det. Jeg beder dig.
Anton, giv mig et øjeblik. Hold øje med den anden.
Der var fire pas.
Han spurgte til denne mand. Hvorfor lige ham?
Har han det, han søger?
Ja. Men du finder ham ikke.
- Hvordan ved du det? - Fordi vi ikke kunne.
Vi sendte folk derned, professionelle, og de fandt ham ikke.
Mumbai er et meget farligt sted lige nu.
Men du har selvfølgelig den israelske efterretningstjeneste med.
Bare husk, at de ikke er kendt for deres loyalitet.
Hvis du finder noget, så ring til mig.
Så får du lov til at se din datter.
Anton!
Hans navn er Efraim Goldstein.
- Efi, ja. - Indisk politi ledte også efter ham.
Der kom én henvendelse.
En passager genkendte ham i en bus til lufthavnen.
Såret, men i live. Politiet undersøgte det, men fandt intet.
- Intet siden. - Jeg troede, han var død.
Hans ven i Israel havde sendt penge, som han aldrig hentede.
Hvis han ikke er død, er det her et godt sted at starte.
Er I fra politiet?
- Nej nej. - Hvor har I så min adresse fra?
Måske kan du hjælpe os.
- Er I russere? - Nej, israelere.
Hvilken valuta bruger man i Israel?
Det er ingen skam at få noget til gengæld.
Hvad kan jeg gøre?
Vi har en ven, som rejser i Indien alene.
Han er lidt forvirret. Han er ikke helt okay.
Vi ved, at han fik nogen til at sende penge hertil,
og navnet på overførslen er dit.
Måske har du hjulpet ham eller solgt ham noget.
Måske ved du endda, hvor han er.
- Vent lidt. Nu skal du se. - Det er ham.
Han er ikke jeres ven.
- Jeg har aldrig mødt ham. - Hvad mener du?
Pengeoverførslen var en fejl.
De skrev "Lali Battahya" med to T'er. Det er mit navn.
De mente nok "Lali Batahya" med ét T.
Det er et meget almindeligt navn. Som fluer ved en skraldespand.
Jeg kender ikke den mand.
Jeg vidste intet om pengene, før I og de andre kom.
- Har der været andre og spørge efter ham? - Ja.
To russere, en amerikaner og nu israelere.
Han har vist mange venner.
Jeg sagde det samme til dem.
I er i det forkerte hus.
Hvis der lå 3.000 euro til mig, ville jeg danse hele vejen til banken.
Måske din mands ven?
Min mand har ikke tid til den slags. Han har knap nok tid til os. Beklager.
Min søn kommer hjem fra skole. Han skal spise, før han skal arbejde.
Vær søde at gå.
Hvorfor bruger nogen dit navn med to T'er? Det er en mærkelig fejl.
Frue.
Hvis det gav mening, ville det ikke være en fejl, vel?
Kom.
- Noget føles forkert. - Det synes jeg også.
Hvad er vores plan nu?
Vi finder Efi, tager det, han har stjålet, befrier Gali, lever vores liv,
global opvarmning, fødekædens kollaps, jordens undergang, slut.
Okay, jeg mener bare…
Du er her næppe for at være flink.
- Også derfor. - Okay, men…
Kan du ikke bare sige, hvad det er? Hvad er det, Gali har stjålet?
Det er derfor, du er her, ikke? Dit job er at få det med hjem.
Nej. Du har brug for et lift, og jeg har brug for min løn.
Hvad?
Det er win-win. Vi finder det, der skal findes,
du tager det med til Rusland og får din irriterende datter,
og jeg fortæller Israel, hvor det er.
Når vi har en adresse, klarer de professionelle resten. Bare rolig.
- Rita? - Ja.
- Hej. - Hej.
- Jeg hedder Sam. - Goddag.
- Nå ja. En lille gave fra Stefan. - Tak.
- Med kærlig hilsen. - Stefan?
Ti nu stille.
- Skal vi sætte os derover? - Ja.
Kom.
Han er såret og eftersøgt. Han skal bruge to ting.
Et pas, så han kan komme væk, og en læge, så han ikke dør.
For at få de to ting skal man have hjælp fra nogen.
Nogen sendte ham penge, men det er en blindgyde. Ingen har hentet dem.
- Og så er der hans skade. - Ja, den er nem at regne ud.
Men det er lidt sværere at finde en læge.
Ikke mange læger gør den slags her i Bombay.
Hvis han var hårdt såret, gik han formentlig til ham her.
Fortæl det med bussen igen.
Politiet sendte et signalement ud, og nogen ringede.
Der er 15.000 busser i Mumbai,
men den, han blev set i, var på vej til lufthavnen.
Der er gået tre måneder, og ingen aner, hvor manden er.
Vent lidt. Siger du, at det hele skete for tre måneder siden?
- Det er altså Raven-relateret. - Hvad er Raven?
- Glem det. - Et missilsystem.
- Hvad? - Det er vel det, vi taler om?
- Bortførelsen? - Hvilken bortførelse?
For tre måneder siden kidnappede fire bevæbnede mænd en ingeniør
fra et hotel her i Bombay, og så slog de ham ihjel.
Så forsøgte nogle andre mænd at slå dem ihjel.
Havde du ikke hørt om det? Det var en stor historie her.
Tak, Sam. Tilbage til emnet.
Og han var også israeler, ham ingeniøren.
Og den enhed, han havde udviklet… en slags missilstyring…
…er grundlæggende en prototype, han stjal fra dem. Det var den, de var ude efter.
Og nu er ingeniøren død, og ingen ved, hvor enheden er.
I tre måneder er folk strømmet til Indien for at få fingre i den.
Masser er forsvundet, og en masse andre leder efter dem.
Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
Manden, I leder efter, har I et billede af ham?
Vis ham det.
Super.
Jeg skal lige tisse. Hvis servitricen kommer, så bestil en øl til.
Den er israelsk.
Er det derfor, du er her?
- Vil du sige, hvem Stefan er? - Nej.
- Vil du sige, hvad der er i pakken? - Nej.
Godt.
BORTFØRELSE HOTEL MUMBAI
7 DRÆBT, 8 SÅRET I SKYDERI
Skyderiet begyndte klokken 10 og varede en halv time…
Nej!
Ja.
Nej.
I Mumbai, ja.
Okay?
- Han gik ikke på toilettet. - Hvad?
Han så ham tale i telefon for et øjeblik siden derude.
Der er et vindue, så man kan kigge ind.
Mens jeg tissede, tænkte jeg lidt.
Jeg hjælper jer med at finde ham.
Lad os gennemgå alle detaljerne.
Vi går.
- Hvorhen? - Vi går nu.
- Rita, er du okay? - Jeg ved ikke…
Hvad er der galt?
- Han hjælper os ikke. Kom. - For fanden da!
Hvad fanden laver du?
Gå helt roligt. Vi er bare to turister. Ind i taxien.
- Nej. Jeg spiser. - Det er fint. Velbekomme.
Beklager, men jeg har pause. Stig ud.
Her er mange farlige mennesker.
Hvis de tror, du ved noget, de ikke ved, tøver de ikke med at dræbe dig.
- Jeg vidste ikke, han ville stikke os. - Kom. Vi tager hen til lægen.
- Rita? - Ja.
I kommer for sent. Jeg har travlt. Min søn har fødselsdag.
Beklager. Tillykke med ham.
Hvem er kommet til skade? I ser ud til at have det fint.
Det har vi.
- Hvad sker der? - Bare en konsultation.
Nogle få spørgsmål, så skal vi nok betale.
Ham, der gav jer mit nummer, tog fejl. Hvis I er syge, så tag på hospitalet.
Nej, vi leder efter vores ven. Bare et hurtigt spørgsmål.
I skal gå nu.
- Hvor gammel bliver han? - Hvem?
Din søn. Du sagde, det er hans fødselsdag.
- Ni. - Wow.
Ligesom min dreng. Han venter nok på mig.
Bare ét hurtigt spørgsmål, så kommer du hjem til din familie.
Okay. Hvad er spørgsmålet?
Vi leder efter vores ven.
Vi ved, han var såret, så måske har du…
Jeg har aldrig set ham før.
Hvornår kom han?
Jeg kender ham ikke. Var det spørgsmålet? Så går vi.
Det er meget vigtigt for mig.
- Meget. Jeg beder dig. - Nej. Vi går. Pyt med pengene.
- Hvor kom den fra? - Stille. Sæt dig.
Jeg har børn.
- Rita, det er ikke nødvendigt. - Lad være med at afbryde.
Hvornår var han her? Behandlede du ham?
Hvad skete der?
Han var døden nær. Et skudsår i venstre hofte. Et par dage gammelt.
Jeg ville operere ham under narkose, men han nægtede.
Han havde en kuffert, han frygtede at få stjålet.
Jeg havde intet valg. Han sigtede på mig med sin pistol hele tiden.
- Var han sammen med nogen? - Nej.
Han var døden nær. Nogen må have hjulpet ham.
Kørt ham herhen og hentet ham igen.
Jeg ved ikke, hvor han tog hen. Jeg ved ikke, hvor han er.
- Vil I have penge… - Bare sig, hvem der hjalp ham.
Hvis jeg sagde noget, ville han dræbe min familie.
Jeg kan også ramme din familie.
- Rita, hold op… - Ti så stille.
- Lad nu være. - Fortæl om ham.
Kom nu, du skal…
Er du vanvittig?
Slip mig, din idiot. Hvad laver du?
Fandens!
Én ting er, at du bringer dig selv i fare, men du skal ikke gå i vejen for mig.
- Jeg troede, du ville hjælpe mig. - Det vil jeg.
Men så er vi nødt til at komme helskindet ud herfra.
- Og hvert minut, vi bruger på det pjat… - Det er ikke pjat.
Se ikke sådan på mig.
Der er ting, Gali ikke ville have, at vi gør i hendes navn.
- Virkelig? - Ja. Hvorfor ser du sådan ud?
- Din datter ville have gjort det selv. - Det passer ikke.
- Skal I ikke med? - Nej tak, vi tager den næste.
Okay.
Værsgo.
Jeg tror ikke, det var det, hun ville.
- Noget gik galt. En forvikling. - Forvikling?
Din datters job i hæren gav hende en vanvittig magt.
Da hun kom ud, fik hun et tilbud. Endnu mere magt og mange flere penge.
Hun havde to muligheder: at være ingenting eller at slå til.
Der var ingen forvikling. Det er helt enkelt.
Ved du, hvad det var, hun tilbød Mikhail?
Noget med missiler, sagde han. Et våben.
Det, hun stjal, er ikke en bombe, der udsletter en hel by på én gang.
Det er nærmere en skalpel.
En bank. Et hospital. Et elværk.
Indtil verden kollapser indefra, stille og roligt.
Hun solgte ikke et våben. Hun solgte kaos.
Det er din datter.
Hvis hun havde været her, havde der ikke været tvivl om, hvad vi gjorde med lægen.
Jeg skal lige ringe. Vi mødes klokken syv i morgen.
Bliv på dit værelse. Ikke noget med at gå omkring.
Undskyld, virker airconditionen i dit værelse?
Nej.
- De slukker for generatoren klokken to. - Virkelig?
Jeg ved ikke hvorfor. Hvorfor klokken to? Hvorfor overhovedet slukke?
Okay.
Godnat.
Er du okay eller…
- Har du brug for hjælp? - Nej.
- Er du sikker? - Ja.
Jo, jeg har helt sikkert brug for hjælp. Tak.
- Har du låst dig ude? - Kortet virker ikke lige nu.
Det virkede før, og jeg ved, at det kommer til at virke igen.
Så i det mindste findes problemet kun lige nu.
- Det er en god start. - Ja, ikke?
Jeg gik ned i receptionen. Der var ingen.
Har du prøvet at ringe til hotellets nummer?
Hvad?
Det er en genial idé.
Der kan du se.
Din telefon?
- Den ligger inde på værelset. - Som er låst.
Lige præcis.
Det findes der en løsning på.
Du er jødisk, ikke?
Undskyld. Jeg hørte dig tale hebraisk med din veninde ved elevatoren.
Ja.
Som jødisk person…
…hvordan føles det så at have et kæmpe hagekors stående?
Er det ikke noget indisk?
Jeg kan huske, at jeg så det flere gange med min datter nede sydpå og…
De tager den ikke.
- Vi ringer igen om fem minutter. - Fint.
Undskyld. Hvad går det ud på?
Det er et gammelt hinduistisk symbol, ikke?
Det er et hagekors, der på…
På sanskrit betyder det gunstighed, velvære.
Hitler tog det, drejede det 45 grader og satte det på naziflaget.
Så nu har vi fred og kærlighed… eller død over alle jøder.
Fred og kærlighed. Død over alle jøder.
Det er sgu mærkeligt.
At noget kan være to helt forskellige ting 180 grader fra hinanden.
Femogfyrre.
Grader, mener du. 45 grader.
Jeg trænger mig på.
- Skal du ikke sove? - Nej, jeg kan ikke sove.
- Er du sikker? - Ja.
Jeg har prøvet. Det fungerer ikke for mig.
Vil du…
Er din datter… Er hun her på hotellet?
Nej…
Nej, det er…
Vi var sammen på en anden rejse.
Det er mit andet besøg her.
Okay. Og hvad laver du denne gang?
Jeg hjælper…
…med at lede efter en ven af min datter, som er forsvundet.
Ja. Og hvad laver du her?
Det ved jeg ikke.
Jeg havde det svært derhjemme. I Sheffield i England.
Min… Min kone gik bort sidste år,
og hun var syg i meget lang tid, så…
Da… Da hun døde, var det faktisk en lettelse.
Jeg ved godt, det lyder forfærdeligt.
Nej.
Følelsen gav mig dårlig samvittighed
på en måde, som slet ikke var sund og ligevægtig.
Ja.
Jeg trængte bare til noget fred.
For mig selv.
Undskyld, jeg tror ikke, jeg er…
Du skal vide, at det ikke var min mening at forføre dig med min triste historie.
Jeg har masser af triste historier.
Jeg håber, du finder din datter.
Så…
Nej, det er fint.
- Unds… Undskyld. - Det er helt fint.
- Jeg er bare… - Sagde jeg noget forkert?
Jeg skal lige på toilettet…
Din datters ven. Du leder efter din datters ven, ikke?
Jeg skræmte dig lidt. Undskyld.
En lille smule.
Det er okay.
Det er fint.
Slap af.
Okay?
Rita! Rita!
Hjælp mig!
Hjælp!
Kan I hjælpe mig?
- Er her nogen? - Her er ingen.
- Sikker? - Ja.
Kom.
Forsigtig.
Tak.
- Tak. - Selv tak.
Da Gali var…
…fire-fem år gammel…
…var der en lille møgunge i børnehaven.
En rigtig psykopat.
Han truede hende og ødelagde hendes bamse.
En dag skubbede han hende så hårdt af gyngen, at hun brækkede armen.
Lille stakkel. Og det var sommer.
Dengang var jeg selv kun en stor pige.
Jeg var samme alder, som Gali er nu.
Jeg gik til pædagogen.
Min plan var at true med at anmelde hende, hvis hun ikke bortviste ham.
Men så fortalte hun mig…
…at drengens mor lå på hospitalet.
Og at jeg var et skrækkeligt menneske, hvis jeg sagde noget.
Måske fordi ingen nogensinde havde forsvaret mig, føjede jeg hende bare.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre. Det forvirrede mig.
Jeg slog det bare hen.
Jeg holdt en lang tale for Gali,
om hvor "moden" hun var, og købte en ny bamse til hende.
Og så ventede jeg bare på, at problemet løste sig selv.
Set i bakspejlet har jeg tusind historier som den.
Så hvad ved jeg?
Hvis jeg kun gav Gali muligheden for at være et offer,
er det måske min skyld, at hun blev en tyran.
Fin historie. Meget rørende.
- Er du sur på mig over i aften? - Det er ikke relevant for diskussionen.
- Hvad handler diskussionen om? - Den handler om,
og nu siger jeg det bevidst meget venligt,
hvorvidt du er verdens mest naive kvinde eller den dummeste?
- Du lever i en drømmeverden. - Okay.
Forklar.
Du fortæller en trist historie om en pædagog, der tager en mobber i forsvar.
Han er syg, hans familie er syg, stakkels ham.
Men når alt kommer til alt, ved du præcis, hvad han er.
Et lille røvhul af et barn, som brækkede din datters arm.
- Okay. - Og hvad gør du selv?
Du er ligesom pædagogen. Du kommer med undskyldninger for Gali.
"Det er på grund af mig. Det er ikke hendes skyld. Den stakkel."
Pyt med, at hun ikke forstod, hvad hun gik ind til, og om det var med vilje,
for når alt kommer til alt, ved vi begge to, præcis hvad hun er for én.
- Det er da ikke det samme. - Hvorfor er det anderledes?
Fordi hun er min datter.
Åh gud…
Hvis du ikke kan, så vent her.
Min søn fandt ham i lufthavnsbussen, hvor han gør rent.
Han var såret. Nogen havde skudt ham.
Han ville ikke på hospitalet. Han vidste ikke, hvad han skulle gøre.
Jeg sagde det til ham. "Ring til politiet."
Men så tilbød israeleren ham penge. Tusind dollar i kontanter.
Vi fik mere, hvis vi hjalp ham, så vi tog ham med hjem.
Og bagefter?
Vi hjalp ham.
Min bror kender en mand.
Han tager sig af den slags.
Så han tog kontakt til en læge her i Mumbai.
Og fik lavet et nyt pas til ham.
- Men han skulle bruge flere penge. - Hvorfor fik han ikke pengene, de sendte?
I må ikke tage de penge, han gav os.
- Lad dem tage pengene og gå. - Vi har brug for dem.
Jeg er ligeglad med pengene. Jeg vil bare vide, hvor han er.
Vi gjorde ham ikke noget. Han fik det bare meget dårligt.
Meget dårligt. Jeg tror, der gik betændelse i såret.
Han ville ikke på hospitalet. Jeg ville ikke gå til politiet.
- Vi ville ikke have ballade. - Hvor er han nu?
- Er det her? - Det er her.
Vi skal bare sove her i nat. Vi rejser i morgen.
Vi siger det ikke til nogen.
- Ja? - Det er Rita.
Øjeblik, jeg stiller dig igennem.
Hvad laver du der, Olga?
Vera?
Mila?
Polina?
Hej, Polina. Godaften.
- Hvem er Polina? - Ikke nogen.
I kan godt begynde at tænke over, hvilken gave jeg skal have.
Jeg trænger til en ferie. Et varmt sted. Måske Mallorca.
- Seriøst? Det er en god nyhed. - Få mig med første fly til Tel Aviv.
- Der går et i aften. Er du i sikkerhed? - Ja, jeg er det perfekte sted.
Godt. Jeg sender billetten.
Polina, hvad skal du i aften?
Polina?
Bliv siddende.
De sætter os på et fly til Moskva i morgen.
- Fra hvilken lufthavn? - Chhatrapati.
Det var det første, der var. Prøv at få sovet lidt.
Orna?
Hallo?
Ja, jeg…
Undskyld, jeg ringer på den måde.
Er der sket noget?
- Det må være midt om natten hos dig. - Det er fint. Hvor er du?
Er du okay?
Nej, ikke rigtig.
Jeg er vild med dig.
Du er som en fra en film. Som Bambi.
Du bor i en magisk skov, mens vi andre står i lort til halsen.
Men du klarede det fint.
Sig mig lige, da vi var børn,
hvad troede du så, jeg ville blive?
Det ved jeg ikke. Det tænkte jeg ikke over.
Men med nogle mennesker ved man det bare.
Det er, som om…
…man kan fornemme på dem, at de er typen, der sidder på bagsædet.
De bestemmer ikke selv, hvor de skal hen.
Sådan er du ikke, Orna. Det har du aldrig været.
- Jeg er tørstig. Vil du have noget vand? - Ja tak.
Jeg tror faktisk, jeg altid har været sådan.
Med Benny og med graviditeten.
Med Gali…
Og med dig.
Sådan opfattede jeg dig ikke.
Og da slet ikke nu.
Det er først nu, jeg føler mig klar til at være mor.
Og jeg har en datter på 23.
Er det ikke åndssvagt?
Hør nu her…
Det er ikke åndssvagt.
Bedre sent end aldrig, ikke?
Her.
Tak.
Orna, er alt okay? Jeg bliver lidt bekymret.
Hvad? Nej nej… Jeg er okay.
Tak, Dori. Du har hjulpet mig.
Orna?
Orna!
Hvor er hun? Hvor er min ven?
Vi måtte ikke vække dig. Hun sagde, du var syg.
- Er hun gået? - Ja, for et par timer siden.
- Ja? - Det er Rita.
Jeg stiller dig igennem.
- Er du ikke med flyet? - Jeg skal til Moskva. Hurtigt.
Moskva? Har du pakken?
- Jeg skal bruge et fly. - Okay.
Med det israelske pas?
Rita?
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve