TAI IŠGALVOTAS KŪRINYS.
BET KOKIE SUTAPIMAI SU TIKRAIS ŽMONĖMIS, GYVAIS AR MIRUSIAIS,
TIKRAIS ĮVYKIAIS AR VIETOMIS YRA VISIŠKAI ATSITIKTINIAI.
Nežinau, tiesiog taip nutiko.
Ačiū.
Tau viskas gerai? Taip?
Taip.
Ne. Ten buvo ne mano tėvas, tik jo…
Gerai.
Jie sakė, kad susitiks su tavimi rytoj iš ryto, jei tinka? Taip?
Labai tau ačiū.
Ačiū. Žinau, kad tau tai sunku.
Ačiū.
Mano tėvas turi talentą priversti mane pasijusti menku.
Anot psichologės, tai ateina iš pasąmonės. Ji tai vadina dominavimo šokiu.
Šiaip ar taip,
jis pasirūpins tavo viza.
Net jei vien tam, kad parodytų man, ką reiškia būti tikru vyru, supranti?
Tavo tėtis, vyksta koncertas.
Ji simpatiška.
- Taip. - Jūs artimos?
Kai kuriais atžvilgiais, labai.
Nežinau.
Ši moteris - tarsi didžiausia mano gyvenimo paslaptis.
Nesuprantu, kaip tokia kaip ji tiesiog…
leidosi gyvenimo sumindoma.
Ji galėjo kažkuo tapti, supranti?
Niekad neleisiu, kad man taip nutiktų.
Žinai,
būti kažkuo ne visada yra gerai.
Ji…
Ji simpatiška.
Tau pasisekė.
Gal,
jei su viza neišdegs,
gal galėsi atskristi ir susipažinti su ja Izraelyje.
Taip, gal.
Gal?
Neimsi manęs nekęsti, tiesa?
Nekęsti tavęs?
Kodėl aš tavęs nekęsčiau?
Nežinau.
Gal vieną dieną ir nekęsi.
Tu man išties patinki.
Nežinau, ar pastebėjai.
Ne, taip, šiaip jau…
šiaip jau, taip, pastebėjau.
Kas čia per žvilgsnis?
Koks žvilgsnis?
Šitas.
Tai sekso žvilgsnis. Žvilgsnis, kviečiantis užsiimti seksu.
Kodėl visada galvoji apie seksą?
Gerai. Kas čia per žvilgsnis?
Sekso.
Nežinau. Aš…
- Jaučiuosi pavargęs. - Tu pavargęs?
Taip, visą dieną padėjau Tašai…
- Tu padėjai… - …montuoti akustines plokštes.
- Buvo labai, taigi… - …visą dieną padėjai Tašai.
Turbūt esi labai pavargęs.
Mane deportuoja iš tavo šalies.
Gerai.
- Gerai. - Vargšė Taša.
Penkios minutės.
Penkios? Per daug. Duok man tris. Daugiausiai.
- Gerai. Sutarta. - Sutarta.
Ačiū, kad su manimi susitikote.
Roma mums sakė, kad tau nenori išduoti vizos.
Taip.
Aš jam taip pasakiau.
Tai netiesa?
Ne. Atsiprašau, tai netiesa.
Šiaip jau esu čia, kad pasikalbėčiau apie kai ką kitą.
Turiu jums pasiūlymą.
Mano sūnus nėra labai protingas.
Žinai apie mūsų padėtį?
Taip, jis man sakė, kad jūs nesikalbate. Taip.
Taip, tai gal…
ir tu nesi labai protinga?
Turiu jums verslo pasiūlymą,
tokį gerą, kad nebesuksite galvos, kaip patekau į jūsų mašiną.
Miša, dar spėtume pas Leonidą, jei išvažiuotume dabar.
Palauk.
Ir koks tas pasiūlymas?
Prašyčiau trumpą variantą.
Izraelio gynybos technologijų įmonė sukūrė
naują raketų valdymo sistemos prototipą.
Dėl embargo jūsų varžovai Rusijos vyriausybėje
jo nė akies krašteliu neišvys.
O tai gerai.
Bet jūs taip pat, o tai ne taip gerai.
Bet aš galiu tuo pasirūpinti.
Kaip būtent?
Turiu ryšių su šio projekto Izraelyje vyriausiuoju inžinieriumi
ir tiksliai žinau, kad jis nusivylęs savo dabartiniu darbu
bei ieško galimybės išeiti.
Mes netrukus surengsime jam komandiruotę į Indiją.
Tai - tik kartą pasitaikanti proga sudaryti sandorį toli nuo Izraelio.
Jis atsiveš prototipą.
Aš su savo komanda nuvyksiu ten, ir mes viskuo pasirūpinsime.
Galiu gauti tą prototipą ir perduoti jums.
O kas tu tokia?
Kelerius metus dirbau Izraelio karinėse pajėgose,
kūriau strateginius planus kelioms iš slapčiausių Izraelio operacijų.
Prieš trejus metus perėjau į privačių ginklų sektorių,
dirbau su specializuotu platintoju…
Ir koks buvo tavo vaidmuo toje…
specializuoto platintojo įmonėje?
Buvau vykdomoji asistentė…
Buvai sekretorė.
Buvau daug daugiau nei sekretorė.
Vis tiek, esi čia tik todėl, kad dulkiniesi su mano sūnumi.
Sakau jums, kad turiu daug metų patirties
su būtent tokiais sandoriais.
Jei turėtum daug metų patirties,
žinotum, kad Rusija - ne Izraelis.
Ne visi čia nori dirbti su moterimi.
Juolab su mergina.
Klausykit, aš čia ne patarimų prašyti, kaip daryti verslą Rusijoje.
Aš čia, kad pasikalbėtume apie šį pasiūlymą,
kurio…
Atsiprašau, kad taip sakau,
bet nesvarstytų tik kvailys.
Taip, tu teisi.
Bet kam man reikia tavęs?
Galiu tai padaryti be tavęs.
Taip, žinoma.
Bet…
jūs - tik pirma pavardė labai ilgame sąraše.
O ryšį…
esu užmezgusi aš.
Taigi, gal jums pavyks jį užmegzti
prieš man surandant kitą pirkėją, bet gal ir ne.
Prieš dešimt metų nesėkmingai investavote.
Nupirkote dešimt sandėlių, pilnų senų FS56 šaltojo karo raketų.
Ne, atsiprašau, kalbu mandagiai.
Absurdiškai surizikavote
ir nupirkote tai, ką turbūt galima laikyti
didžiausia prespapjė kolekcija Europoje.
Jūs greitai netenkate pinigų ir galios.
O maitvanagiai jau suka ratus.
Žinau, kad juos matote.
Aš juos matau.
Su šiuo prietaisu
galite paversti visus savo prespapjė į 98 % taiklumo raketas.
Taigi,
galite būti arba žmogus, siaubingą investiciją pavertęs
Putino nokautu,
arba žmogumi, kuris visko neteko,
nes pabijojo dirbti su mergina.
Ir kiek jis nori už tą prietaisą?
Ar tai svarbu?
Mes tai padarysim.
Bet du dalykai.
Pirma,
neturėtum naudoti savo vardo.
Mūsų partneriams bus lengviau, jei išsirinksi naują.
Vyrišką.
Gerai.
Ir laikas.
Mums reikia greitai.
Kada?
Michailui reikia, kad viskas būtų atlikta iki mėnesio galo.
- Kodėl? - Kodėl?
Turi kitų planų?
Ne. Mėnesio galas tinka.
Gerai. Tada gerai.
Susisieksime.
- Labas. - Labas.
- Ką, be vaizdo? - Ne, telefonas kvailioja.
Rytoj nuvažiuosiu į miestą ir sutvarkysiu.
- Vargiai tave girdžiu. - Dabar girdi?
Taip.
Kaip tu? Kaip reikalai Laose?
Gerai. Labai tylu ir gera,
labai ramu.
Ką tau liepė daryti?
Žinai, iš esmės aš… šeriu arklius, šukuoju arklius…
Daugiausiai prižiūriu arklius. Tai…
Čia praktiškai daugiau nieko ir nėra, tik daugybė arklių.
Žinojau… šįvakar…
- Pakartok? - Sakiau, žinojau, kad šįvakar skambinsi.
Žinoma. Taip, taigi…
Šiandien mateisi su dr. Ronu, ar ne?
- Taip. - Ir ką jis pasakė?
Turime pasirūpinti, kad jam nestigtų skysčių,
daktaro nuomone, galvos skausmą sukelia skysčių trūkumas.
Gerai.
Tiek to, visa tai varo depresiją, o tu turbūt užsiėmusi.
Ne, visai ne.
Iš tikrųjų norėjau su tavimi pasikalbėti apie vieną dalyką.
Vienas iš savanorių pabėgo, dėl to jiems kilo bėdų,
todėl man atsirado proga pasilikti.
Ir… nežinau,
būti čia, ūkyje, man labai į naudą ir…
aš jau jaučiu, kad varu tave varau į Tailandą,
todėl pagalvojau, truputį atidėkim.
Ką pasakysi?
Palauk, nieko negirdžiu.
Girdi mane?
Negirdėjau, ką pasakei.
Kurios dalies?
- Nuo „iš tikrųjų…“ - Gerai, tada, iš tikrųjų…
Bet palauk, kol nepamiršau, šis tas juokingo.
Šiandien buvome tėčio klinikoje,
todėl nusprendžiau pasiskiepyti prieš kelionę.
Žinai, kaip hebrajų kalba yra „stabligė“?
Kaip?
„Paletzet“.
Mano bezdaliukas!
Velnias, kaip miela.
Žinai, kai pirmą kartą paminėjai man tą kelionę,
pamaniau, kad bus daug vargo,
nes kaip turėčiau palikti tėtį vieną dabar?
Bet tai ne vargas, tai gelbėjimosi plaustas,
ir aš labai laukiu kitos savaitės.
Alio? Dar girdi?
Taip.
Ar dabar tave išgąsdinau?
Nes šita kelionė tiesiog… visai jos nenoriu.
Ta dizenterija,
cunamiai ir rykliai…
Rykliai?
Iš kur man žinoti, ką jie turi Tailande?
Bet, palauk, ką norėjai pasakyti?
Taip, aš tik norėjau pranešti naujienas. Planai truputėlį pasikeitė.
Mes skrisime ne į Tailandą, skrisime į Indiją.
- Į Indiją? - Sužinojau
apie labai šaunią vietą, todėl pakeisiu mūsų bilietus.
- Gerai? - Gerai, tada į Indiją.
Tada mes skrisime į Indiją.
Skriskime į Indiją.
- Labai tavęs pasiilgau. - Ir aš. Labai.
Dievinu šią vietą. Atsikraustyčiau čia rytoj.
- Čia? - Rytoj.
Malonūs, geri žmonės, geras maistas…
Karšta, limpa, pilna ligų…
- Kaip tik tau. - Visiškai.
Tarsi jums čia nebūtų smagu.
- Kas tie „jūs“? - Jūs. Gėjai.
Gatvėje tiek našlaičių, jūs čia kaip saldainių parduotuvėje.
- Užsičiaupk, kvaily. Čiaupkis. - Nesmerkiu, smaginkis.
Jei jis tau leidžia.
- Iš ko juokiesi, mulki? - Kas? Juokinga.
Pakartokime dar kartą.
- Poryt… - Ateinu į viešbutį 11.00 val.,
pasitikslinu registratūroje, ar jis nurodė teisingą kambario numerį.
- Jei kambarys pakeistas?… - Išsinešdinsim.
Iš registratūros nueinu į numerį, stebiu duris iš koridoriaus.
Apie 11.30 val. vyrukas išeina su asmens sargybiniu.
Jei išeis daugiau nei du žmonės, išsinešdinsim.
11.30 val. laukiu apačioje, vestibiulyje.
Užmezgame kontaktą, įlipu su jais į liftą,
Efis jau prie numerio, Dudžio nesimato, jis koridoriuje.
Gerai, Efi, o jei išgirsi garsus kambaryje
prieš ateinant Moziui su vaikinais?
- Išsinešdinsim. - Išsinešdinsim.
Gerai, taigi, Efis, Mozis, tas tipas, asmens sargybinis -
jūs keturiese užeinate į numerį.
Kai jie sueina į vidų, stebiu duris iš išorės.
Kambaryje tas tipas duoda mums du daiktus.
Prietaisą ir USB jungtį. Abu patikrinate nešiojamame kompiuteryje.
Efi, o tu stebi tą tipą ir asmens sargybinį?
- Kažkas negerai betikrinant?… - Išsinešdinam.
Gerai, puiku. Viskas veikia, viskas gerai.
Įdedate prietaisą ir USB jungtį čia.
Jei viskas gerai, įdedu DVD dėžutę į krepšį
ir nusiunčiu žinutę tavo duotu numeriu.
Jie perves pinigus, mes lauksim.
Kai tas tipas pasako, kad pinigai pervesti,
pabeldžiame į duris.
Jei išorėje nieko nėra, pabeldžiu dukart.
Mes išeiname, Efis lieka prie durų su tuo tipu ir asmens sargybiniu,
kol mudu su Dudžiu įlipsime į liftą,
paskui jis vienas nusileidžia laiptais.
Visi susitinka su manimi garaže, mes išvažiuojame.
Tobula.
- Jei kažkas pasirodys ne taip? - Išsinešdinam.
Puiku.
Efi, kaip vakar sekėsi nuomos punkte?
Gerai.
„Gerai“? O smulkiau?
- Smulkiau? - Taip, ką nors papasakok.
Nuvažiavau į mašinų nuomos punktą,
užėjau, darbuotoja buvo pasikvėpinusi mano pirmosios žmonos kvepalais,
paklausiau, kuri mašina populiariausia, paėmiau „Honda Civic“,
išėjau,
diena buvo graži, bet paskui pradėjo lyti,
suvalgiau sumuštinį kitapus gatvės. Buvo skanu.
Paskui paaiškėjo, kad nuo jo man paleido vidurius.
Dar smulkiau?
- Viskas gerai? - O neturėtų būti?
Gerai.
Vyrukas čia.
- Mes mokame? - Moki tu.
- Maozas visada sumokėdavo. - Nevelk čia Maozo.
Gana, kvaily. Už maistą moku aš.
Tik pažiūrėkit, koks švaistūnas, paimsi grąžą iš 5…
- „Už maistą moku aš…“ - Girdėjau, prisijungs tavo mama.
Tai buvo paslaptis?
Ne, tai ne paslaptis.
Tiesiog tai nesusiję su tuo, ką mes čia darome.
Truputį susiję, ar ne? Nes aš rizikuoju,
o tu leidiesi į bat micvos kelionę su mama.
„Rizikuoju“.
Tu tik apsauginis sandorio metu. Mes jau tūkstantį tokių sudarėme.
Apie kokią riziką tu kalbi, mulki?
Tik gražiai užsimenu, kad prie šio stalo sėdi
labiau patyrusių žmonių, kurie galėtų vadovauti.
Ne būrio užkandžių seržantė.
Tai kas vadovautų, tu? Biče, tu net angliškai nemoki.
Tavo žinutės man prasideda: „Čia Efis.“ Apie ką tu kalbi?
Juris, taip?
Taip.
LEIDIMAS - SIMKUS RIMAS
BOJANAS LIUBOMIROVAS MICHALOVAS
Taip…
Gerai. Ačiū.
Gerai.
Patenkintas?
Kur radai šitą tipą?
Faras.
O kaip tu, eisi su mumis?
Kokio velnio tu šitaip?
Kas? Pamaniau, gal ji norės prisijungti.
Vaikas tuoj prišlapins į kelnes, apsiramink.
Maniau, gal jai įgriso kiaurą dieną plepėti su Rusija kompiuteryje.
Nenori?
- Viskas gerai. - Gerai.
Kas?
Nagi, kas? Aš tik kvailioju.
Kas aš, Mozi?
Na?
- Džonas Vikas? - Kaip iš akies luptas.
- Džonas Vikas, žinai? - Taip.
Matai? Jis žino.
Mozi.
Noriu pašalinti Efį. Susitvarkysite trise?
Klausyk, atsiprašau, kad jam pasakiau, nemaniau, kad tai paslaptis.
Tai ne paslaptis. Išsiversite trise?
Tai keturių žmonių darbas. Du kambary, vienas lauke ir vairuotojas.
O kaip Džajus, tas faras? Galiu susitarti.
Iš kur man žinoti? Aš jo nepažįstu.
Toks jau Efis, nekreipk dėmesio. Jis visad toks prieš užduotį.
Kodėl aš nesu jo tokio mačiusi?
Nes visada Maozas su tuo susitvarkydavo, jis jau žinojo, kas ir kaip.
Klausyk, darbas nėra sudėtingas.
Ateinam, įsitikinam, kad viskas tvarkoje, paspaudžiam rankas ir grįžtam namo.
Sunku susimauti.
Bet jei nutiks kas nors blogo, noriu, kad ten būtų Efis.
Pažadu jį prižiūrėti.
PONSEKOS PAPLŪDIMIO KURORTAS AČIŪ, KAD APSILANKĖTE
Ačiū.
Ponia Levi?
- Taip. - Jūsų kambarys ten. Prašom.
- Duokite savo krepšį. - Ne, viskas gerai, ačiū.
Viskas gerai, nusinešime.
Gražu.
Pasidėk kuprinę, nagi.
- Skanu? - Taip. Štai ir mūsų maistas.
Ačiū.
- „Dhanyavad“. - „Dhanyavad“.
- Ačiū. - Eik tu sau…
- Na jau ne. Sakiau užsisakyti sau. - Na ir bjauri dukra.
Mano.
Kas yra, mama?
Tu laiminga?
Labai.
- Čia beprotiška. - Taip, čia beprotiška.
Ir pažiūrėk, ką jie ten pakabino.
Tu…
- Neturi jokių ribų. - Aštru!
Aš dar net neparagavau.
MOZIS: VAŽIUOJAM. GREITAI PASIKALBĖSIM.
GALI: SĖKMĖS.
GALI: KAS VYKSTA? PRAŠAU PRANEŠTI.
Dešimt valandų lėktuve vien tam, kad atsidurtum paplūdimy Izraelyje?
Jaki, paduok alaus.
„Atskrisk į Indiją…“
„Atgauk jėgas…“
„Galėsi pagulėti ir pailsėti…“
- Galu. - Nuo kada taip darai?
Vien tam, kad galėtume ką nors nusiųsti tėčiui. Žiūrėk čia.
- Bet nusišypsok! - Na?
Bet nusišypsok.
KIRILAS: RODO PER ŽINIAS. KAS TEN NUTIKO?
KIRILAS: PASKAMBINK MAN.
Siunčiu jam šitą.
Kaip man…
- Štai. - Nusipirksiu gerti. Ko nors nori?
- Čia yra padavėjas… - Ne. Einu, pažiūrėsiu, ko turi.
Gerai.
Atnešk man tai, ką vakar vakare gėrė ta mergina.
Tačiau pasak pirminių pranešimų,
gaudynės tęsiasi maždaug…
Anksti šį rytą buvo įvykdyta sukrečianti ataka
viešbutyje Mumbajuje.
Liudytojai apibūdina šiurpią sceną…
DAUG AUKŲ PER ŠAUDYNES MUMBAJAUS VIEŠBUTYJE
Kam žiūri? Prisižiūrėsi į valias grįžusi namo.
Kas nutiko? Tu išbalusi kaip popierius. Kas negerai?
Ne, nieko. Man tik karšta. Aš truputį pavargau.
- Einu, pailsėsiu kambary. - Eisiu su tavimi.
Ne, nereikia.
- Ne, aš eisiu. - Tikrai, nereikia.
- Bet aš noriu. - Galim pabūti bent minutę atskirai?
Man reikia minutėlės. Gerai?
Žinoma.
Pasikalbėsime vėliau?
- Taip. - Gerai.
Kas ten nutiko? Kur mūsų prietaisas?
Tuoj išsiaiškinsiu.
Per žinias kalba apie šaudynes
- Pandžabo viešbutyje, apie pagrobimą. - Aš to neplanavau.
Jis turi tą žinoti.
Netapsi tokia, koks yra jis, jei nesuvaldai smulkmenų.
Nesvarbu, planavai tai ar ne.
Taip, suprantu ir aš tai sutvarkysiu.
Gerai, nes jei nesutvarkysi,
nebus svarbu, kieno tu mergina.
Suprantu.
Laiko turi iki rytojaus vakaro.
Perduok linkėjimus motinai.
Efis išsitraukė ginklą ir iššovė. Neturėjom pasirinkimo.
- Kur jūs dabar? - Paėmėm viešbučio kambarį, slepiamės.
- Tu paėmei mūsų pasus? - Taip, nes nujaučiau, kad…
Gerai, Dudžiui reikia gydytojo, o mums skubiai reikia pasų.
Jūs skubiai turit paleisti tą tipą…
- Pasitrauk. - …ir nuvežti DVD į nurodytą vietą.
Ne, turi nurimti ir manęs paklausyti.
Nurimti? Yra klientas, jis sumokėjo pinigus.
Tas daiktas ne jūsų, o jo.
Prieš pasirūpinant Dudžiu, prieš darant bet ką, turit jį grąžinti.
Taip, bet dabar ne tu vadovauji.
O dabar kvėpuok, turim nedaug laiko.
Perduok telefoną Moziui.
Visame viešbutyje pilna kamerų.
Turime daugiausiai dvi dienas, kol mūsų pasai nebegalios.
Turime išsinešdinti iš Indijos. Mes visi, supranti?
- Ar supranti? - Perduok telefoną Moziui.
Mozi, tavo mergina nesusikaupia. Pamėgink jai paaiškinti.
Paklausyk, man tai nepatinka, čia visiškas jovalas…
bet, atsižvelgiant į aplinkybes, Efis teisus.
Atvežk pasus, kad galėtume išvykti, o tada pažiūrėsim, ką darysim.
- „Ką darysim“? Turit planą? - Efis turi klientą.
- O kaipgi. - Jums pasimaišė.
Efis sako, kad daiktas, kurį paėmėm, vertas milijonų. Jis teisus?
Tai šitas šūdukas sutvarko raketas?
Žinojai, kad jis taip pasielgs?
Ne, tikrai ne.
Bet kai buvo ištrauktas ginklas, neturėjome pasirinkimo.
Kaip ir tu jo nebeturi.
Gana…
Gana. Dudžiui reikia gydytojo, žaizda prastai atrodo.
Ką sako Boazas?
Kad jis neteko daug kraujo.
Jam atrodo, kad kulka šalia stuburo, bet nėra įsitikinęs.
Todėl ir sakau, kad tučtuojau reikia gydytojo.
Chirurgo, per dvi valandas.
Mozi, paklausyk manęs.
Klientas su šituo nesitaikstys.
Jis už tai daug sumokėjo ir jis laukia.
Patikėk manimi,
nuo tokio dalyko negali pabėgti.
Nunešk DVD į sutartą vietą, aš viską sutvarkysiu.
Bėgdami iš ten nužudėme penkis ar šešis žmones,
farus.
Kas padaryta, to nesugrąžinsime.
Pamatysi, galiausiai tas kvailys sumokės mūsų pensiją.
Gerai. Kur nusiųsti gydytoją?
„Garden City“ viešbutis, 34-as kambarys.
Tuoj bus. Neišeikite iš kambario.
Klausau.
Čia Leonas?
Atsiprašau, kas čia?
Gavau tavo numerį iš Maozo.
Kartą jam padėjai.
Keiptaune?
Taip. Atsiųsiu nuorodą.
Turi kompiuterį?
Gerai, taigi, mūsų svarbiausia užduotis -
pasirūpinti civiliu ir DVD komplektu, taip?
Taip.
Ta komanda - jie tavo žaidėjai, taip?
Jie - ginkluoti asmenys.
Taip.
Taigi, šiuo atveju mums gali tekti iššauti pirmiems.
Kaip manai, susitaikysi su tuo?
Turbūt.
Atsiprašau, bet man reikia labai aiškaus „taip“ arba „ne“.
Tada taip.
Gerai. Tada mes tuo pasirūpinsime.
Netrukus atsiųsime mokėjimo rekvizitus.
Vėliau pagalvojau,
kad gal sugadinau tau nuotaiką prieš tai paplūdimyje?
Dėl to, ką pasakiau apie kelionę?
Ir dėl to nusiminei?
Aš nenusiminiau.
Šiaip ar taip,
noriu, kad žinotum, jog labai džiaugiuosi, kad visa tai suplanavai, girdi?
Gerai.
Mūsų smegenys yra apsėstos, tiesa?
Mano smegenyse visą dieną sukosi viena mintis.
Apie tą šokoladinio torto gabalėlį, kurio šįryt nesuvalgiau prie kavos.
Sulaukęs tokio amžiaus turiu atsargiai vartoti cukrų,
todėl pasakiau: „Gerai, tiek to, pabūsiu didvyris. Nevalgysiu torto.“
Bet, pasirodo, tas šokoladinio torto gabalėlis manęs nepaleido.
Todėl dabar stoviu čia, prieš jus visus, gerieji žmonės, kurie skyrė laiko
ateiti čia ir paklausyti mano kalbos apie atidumą,
bet vietoj to klausosi, kaip niurzgu dėl sumauto deserto.
Jūsų protai yra nepalenkiami.
Susitelkę į du dalykus: praeitį ir ateitį.
Yra viena gudrybė:
nenoriu, kad sutelktumėte dėmesį į dūžius.
Noriu, kad klausytumėtės tylos tarp dūžių.
Svarbu ne tylantis garsas,
svarbu garsėjanti tyla.
Visi užsimerkime,
giliai įkvėpkime
už kiekvieną kelią, atvedusį jus į šią akimirką.
Ir už visus tuos kelius, kuriais jūs nepasukote.
Už visus kelius, kuriais keliausite nuo šiandien iki gyvenimo pabaigos.
Už visus kelius, kuriais niekada neisite.
LEONAS
Sekundėlę.
Atsiprašau.
Leonai, turi DVD?
Jis jo neturi. Turiu aš.
Tai, ką padarei - negerai. Įvėlei mus į siaubingą košę.
Dudis negyvas, izraelietis taip pat,
du tavo draugai…
Manau. Nepasilikome patikrinti.
Trečiasis tikrai nesimėgauja gyvenimu.
Alio? Girdi?
Turi grąžinti prietaisą.
Pirmiausia atiduok pasus, tada pasikalbėsime.
Kam ruošiesi parduoti? Tu nieko apie tai neišmanai.
Grąžink pasus, paruošime planą.
- Jei negrąžinsi, atvyksim ir pasiimsim. - Tada atvažiuokit ir suraskit mane.
Nebūtina ieškoti.
Nevykėlis…
PALM BIČO KURORTAS, GOA. INDIJA
- Visi… - Atsiprašau.
- Eime. - Ką?
- Atsiprašau. - Labai atsiprašau.
Atsiprašau.
Kas nutiko?
Kaip suprantu, neužčiuopei ryšio su savo dabartimi?
Kas čia?
O negalima?
Kodėl įkėlei mano nuotrauką neatsiklaususi?
Ne… Aš… Gerai, atsiprašau, aš…
Maniau, visada keli savo nuotraukas.
Kaip tai susiję?
- Gerai, atsiprašau, ištrinsiu. - Nuo kada turi paskyrą?
Ką tik susikūriau, pamaniau, bus smagu per kelionę.
Ne, ne smagu, o gėda. Prašau, daugiau taip nedaryk.
Tu…
Matai, kad man sunku, matai, kad aš įsitempusi.
Ar reikėjo įdėti mano nuotrauką?
Kodėl? Kodėl visada viskas sukrenta ant manęs?
Kas sukrenta ant tavęs, Gali?
Ar apsimeti naivuole, ar iš tikrųjų nieko nesupranti?
Aš tikrai jau nebesuprantu.
Aš… Atsiprašau. Aš ne… Tai ne…
Kalta ne tu, gerai?
Aš.
Ši vieta…
Tiesiog aš čia nesijaučiu gerai.
Ar nieko, jei rasiu mums kitą vietą?
Ką, dabar?
Taip, nežinau. Jaučiu, kad čia kraustausi iš proto.
Gerai, tiek to.
Kaip tik nori.
Regis, padariau klaidą.
Kokią klaidą?
Viskas gerai.
Nuvažiuosime į naują vietą, smagiai pabūsime.
Nieko nenutiko.
Taip.
Man tai iš tikrųjų nesvarbu.
Čia, ten… svarbu, kad mes kartu. Girdi?
Gerai.
Norėčiau, kad mano mama su manimi taip keliautų.
Garbės žodis, maniau, kad jūs seserys.
- Mozi? - Taip.
Mozi, ačiū, kad atsiliepei.
Aš labai atsiprašau.
Neturėjau pasirinkimo, supranti?
- Kur tu? - Ne, pirmiausia turi paklausyti.
Ar žinai, kas klientas?
Dabar man jau nebelabai rūpi.
Tada tai klaida. Turėtų rūpėti.
Jis - Michailas Antonovičius.
Man nerūpi. Noriu visa tai baigti.
Jei taip, pasirinkai klaidingą būdą.
Stoji prieš žmogų, turintį samdinių armiją,
tą, kuris per televizorių pasisako prieš Putiną.
Jo išskirtinis bruožas - perdėtas kerštas.
Dabar tavo krepšyje yra dešimt milijonų eurų iš jo asmeninių lėšų.
Tikrai manai, kad jis leisis pažeminamas Mošės Merozo iš Petach Tikvos?
Patikėk, jo žmonės
dabar yra Indijoje, o jei ne, tai bet kurią minutę pasirodys.
Jie suras mane, suras jus, ir visai nesunkiai.
Pamatysime.
Apgailestauju dėl Dudžio.
Taip…
Mozi, man nerūpi Efis ir Boazas.
Man labai neramu dėl tavęs.
Prašau, pasakyk, kur tu?
Mes keliaujame į šiaurę.
Pamėginsime pėsčiomis kirsti Nepalo sieną.
Blogai, Mozi. Jūs - trys baltieji,
neturintys paso Rytų Azijos pasienyje.
Jūsų ieško, jie turi jūsų išvaizdos apibūdinimą.
Atsidursite kalėjime. Žinai, koks yra vietinis kalėjimas?
Tai atvežk mums mūsų pasus.
Negaliu leisti jums pranykti su prietaisu.
Ir jūsų pačių labui.
Ką darysi?
Skrisiu namo. Gal per Rusiją.
Kodėl per Rusiją?
Tai vieta, kurioje jis nesugalvos manęs ieškoti.
Tikiuosi.
Gerai.
Efis dabar jau nebenusileis.
O Boazas taip pat įsitraukęs.
Žinau.
Turi paimti prietaisą ir pabėgti vienas.
Atvežk jį man. Aš užbaigsiu visą šį reikalą.
Nagi, tau nereikia mirti dėl to psicho.
Gerai.
Puiku.
Gerai. Tai gerai.
Taigi, būsime šiaurėje, kur…
Ne, taip įkliūsiu į bėdą. Geriau tu atvažiuok pas mane.
- Gerai. Kur tu? - Atsiųsiu koordinates.
Viso.
TUALETAS
Nežinau, kas su manimi negerai. Beveik negėriau.
Turbūt gėrei tuščiu skrandžiu.
Tau tereikia pamiegoti.
Gerai.
- Taip geriau. - Taip?
Šūdas.
MOZIS: AŠ APAČIOJE
Ne pats geriausias laikas būti tavo draugu.
Dudis, tie vyrukai, kuriuos atsiuntei pas mus, Mozis…
Ką padarei Moziui?
Ne aš. Tu padarei.
Kaip jį parduosi?
Ar bent žinai, nuo ko pradėti?
Pradžiai išvyksime iš šalies. Kur mūsų pasai?
- Aš juos sudeginau. - Žaidi su manimi?
Aš ne toks kaip tu. Neturiu, ką prarasti,
nei pinigų, nei šeimos.
Kaip manai, ką veiksiu po šito, dirbsiu apsauginiu prekybos centre?
Jei tau per mažai pinigų, tada žinai, ką…
Ne. Tu nebesprendi.
Mes grįšime prie natūralios tvarkos.
Vadovauja tas, kas turi ginklą.
Kur mano pasas? Turi jį?
Sakiau, kad sudeginau.
Tu - maža mergaitė, kuri žaidžia, kol kiti dirba.
Ir tu jo nesudeginai, po minutėlės vis tiek jį turėsiu.
Gali?
Gali.
Kur Boazas?
Nurimk!
Kur pasas?
Jis čia? Kur jis?
Nagi, tai kvaila, duok jį man.
Gana, liaukis.
Vis tiek manęs čia nenušausi.
O jei tau bent kiek rūpi tavo motina…
Palik!
MASKVOS TARPTAUTINIS ORO UOSTAS
Turėjome parskristi šeštadienį, bet išskridome anksčiau.
Ne, viskas gerai, pranešiu, kai grįšiu namo.
Nusileisime šeštą, namie būsime apie dešimtą.
Kaip vegetariškas mėsainis?
Aš jos paklausiu. Liksi nakvoti?
Taip, liks.
Autobusas važiuoja į vidaus skrydžių terminalo tunelį 1B…
DINGSTANTI ŽINUTĖ…
KIRILAI, JIE TURI TAI, KO IEŠKAI,
TURBŪT VIS DAR INDIJOJE
Paskutinis kvietimas keleiviams.
Skrydžio numeris NY6140, Tel Avivas.
Prašome lipti į lėktuvą. Per 16-us vartus.
Panele, tau viskas gerai?
Taip, viskas gerai.
Išvertė Sandra Siaurodinė