ВСЯКА ПРИЛИКА С ДЕЙСТВИТЕЛНИ ЛИЦА ИЛИ РЕАЛНИ СЪБИТИЯ И МЕСТА Е СЛУЧАЙНА.
Не знам, просто се случи.
Благодаря ти.
- Добре ли си? - Да.
Не беше баща ми, а неговият…
Казаха, че ще те чакат утре сутринта, ако си съгласна.
Много ти благодаря.
Благодаря. Знам, че не ти беше лесно.
Благодаря ти.
Знаеш ли, баща ми има дарбата да ме кара да се чувствам нищожен.
Психоложката ми казва, че е несъзнателно. Нарича го "танц на превъзходството".
Както и да е,
той ще оправи визата ти.
Дори и само за да ми даде урок как да бъда истински мъж.
Баща ти изнася концерт.
Сладка е.
- Да. - Близки ли сте?
В някои отношения сме много близки.
Не знам.
Тя е най-голямата мистерия в живота ми.
Не разбирам как жена като нея
се оставя на живота да я мачка.
А можеше да е преуспяла.
Това няма да се случи с мен.
Да си преуспял, невинаги е хубаво.
Готина е.
Имаш късмет.
Ако случайно не получа виза,
ела в Израел да се запознаеш с нея.
Да, може.
"Да, може." Може, така ли?
- Нали няма да ме намразиш? - Да те намразя ли?
- Защо ще те намразвам? - Не знам.
Може и това да стане.
Много те харесвам.
- Не знам дали си забелязала. - Да, всъщност…
Всъщност забелязах.
Какъв е този поглед?
Кой поглед?
Този.
Похотлив е, направо покана за секс.
- Защо все за секс мислиш? - Добре. А този какъв е?
Сексуален.
Не знам.
- Уморен съм. - Нима?
Да, цял ден помагах на Таша.
- Монтирахме акустични панели. - Цял ден помагал на Таша!
Сигурно си капнал. Ще ме депортират от твоята страна!
Добре.
- Разбрах. - Горката Таша!
- Пет минути. - Много са. Дай ми максимум три.
- Дадено. - Добре.
Благодаря за срещата.
Рома ни каза, че ти създават проблеми с визата.
Да.
Така му казах.
- А не е ли вярно? - Съжалявам, не е.
Тук съм, за да говорим за нещо друго. Имам предложение за вас.
Синът ми не е много умен.
Знаеш ли за отношенията ни?
Да, той ми каза, че не си говорите.
Значи може би
и ти не си много умна?
Имам бизнес предложение за вас.
Изгодно е, няма значение как съм се качила в колата ви.
Миша, още можем да стигнем при Леонид, но ако тръгнем веднага.
Почакай.
И какво е това предложение? Накратко, ако обичаш.
Израелска компания разработи
нов прототип на система за насочване на ракети.
Заради ембаргото вашите съперници в руското правителство
няма да могат дори да я зърнат, което е добре.
Но и вие не можете, което не е толкова добре.
Аз мога да помогна.
Как точно?
Имам връзка с главния инженер на този проект в Израел
и знам със сигурност, че е разочарован от настоящата си работа
и търси изход.
Ще му уредим командировка до Индия.
Това е еднократна възможност за сделка далеч от Израел.
Ще донесе прототипа, аз и моят екип ще отидем там и ще се погрижим за всичко.
Мога да взема прототипа и да ви го дам.
А ти коя си?
Служила съм няколко години в израелската армия.
Изготвях стратегически планове за деликатни операции на Израел.
Преди три години се прехвърлих в частния оръжеен сектор.
Работих с бутиков дистрибутор на…
И каква беше ролята ти в тази бутикова фирма?
- Бях главен изпълнителен асистент на… - Тоест секретарка.
Много повече от секретарка.
Но все пак си тук само защото спиш със сина ми.
Казвам ви, че имам дългогодишен опит точно с такива сделки.
Ако имаше дългогодишен опит, щеше да знаеш, че Русия не е Израел.
Тук не всички са готови да работят с жена.
А камо ли с момиче.
Не съм тук за съвети как да въртя бизнес в Русия.
Дойдох да обсъдим предложението.
Простете, че го казвам,
но трябва да сте глупак, за да не го обмислите.
Да, права си. Но ти за какво си ми?
Мога и без теб.
Да, разбира се.
Но вие сте само първото име в един много дълъг списък.
А аз осъществявам връзката.
Може и да успеете да се свържете с инженера,
преди да намеря друг купувач, но може и да не успеете.
Преди години сте направили лоша инвестиция.
Купили сте десет склада със стари ракети FS56 от Студената война.
Не, ще ви го кажа направо.
Предприели сте абсурдна авантюра и сте купили нещо, което по същество е
най-голямата колекция от преспапиета в Европа.
Загубили сте пари и власт.
И лешоядите вече кръжат.
Знам, че ги виждате.
Аз ги виждам.
С това устройство ще превърнете вашите преспапиета в ракети с 98% точност.
Можете да бъдете или човекът, превърнал една ужасна инвестиция
в нокаут срещу Путин,
или човекът, загубил всичко, защото се бои да работи с момиче.
И колко иска инженерът за това устройство?
Има ли значение?
Съгласни сме.
Но имаме две условия.
Първо, не трябва да използваш собственото си име.
За партньорите ни ще е по-лесно, ако избереш ново. Мъжко име.
Добре.
- И срокът. Трябва ни скоро. - Колко скоро?
Михаил иска да стане до края на този месец.
- Защо? - Как защо?
Други планове ли имаш?
- Не, до края на месеца ме устройва. - Значи се разбрахме.
Ще ти се обадим.
Здравей.
- Без видеовръзка ли? - Да, телефонът ми играе номера.
Утре ще го дам на ремонт.
- Едва те чувам. - А сега?
Да. Как си? Как вървят нещата в Лаос?
Добре. Много е спокойно и приятно, направо супер.
Какво те карат да правиш?
Ами най-вече храня коне, четкам коне…
Предимно грижи за конете.
Характерното тук е, че има много коне.
- Моля? - Знаех, че ще се обадиш тази вечер.
Да, разбира се. Кажи ми…
Видя ли се с д-р Рон днес?
- Да. - И какво ти каза?
Да внимаваме да е хидратиран.
Смята, че главоболието се дължи основно на обезводняване.
Добре.
- Остави, потискащо е, а и си заета. - Не, никак даже.
Всъщност исках да поговоря с теб за нещо.
Един от доброволците тук се отказа и малко ги издъни,
така че това ми даде възможност да остана.
И знам ли,
животът тук, във фермата, ми се отразява много добре.
Май ти извивам ръцете с това идване в Тайланд,
така че може да го отложим.
- Какво ще кажеш? - Чакай, нищо не чувам.
- Чуваш ли ме? - Не разбрах какво каза.
Коя част?
- От "всъщност" нататък. - Добре, всъщност работата е там, че…
Чакай, преди да съм забравила, нещо забавно.
Днес бяхме в клиниката при баща ти
и реших да си сложа ваксините за екскурзията.
Знаеш ли как е "тетанус" на иврит?
Как?
"Палецет".
Малката ми пръдничка!
Да, смешно е.
Когато ми предложи екскурзията, мислех, че ще бъде трудно.
Чудех се как да оставя баща ти сам сега.
Но няма ядове, направо е спасителен пояс за мен.
Нямам търпение да дойде другата седмица.
- Ало? Чуваш ли ме? - Да.
Изплаших ли те сега? Защото изобщо не искам това пътуване.
Като се сетя за дизентерията, вълните цунами, акулите…
- Какви акули? - Знам ли какво има в Тайланд!
Чакай, какво искаше да ми кажеш?
Просто да те информирам, че планът малко се промени.
Няма да летим за Тайланд, а за Индия.
- Индия ли? - Казаха ми
за едно много готино място, така че ще сменя билетите.
- Става ли? - Добре, значи Индия.
- Ще летим до Индия. - Да отидем в Индия тогава!
- Липсваш ми. - И ти на мен, много.
Разкошно място. Бих се преместил тук още утре.
- Тук ли? - Още утре.
- Приятни, любезни хора, хубава храна… - Жега, висока влажност, болести…
- Тъкмо като за теб. - Тук е рай за такива като вас.
- Като нас ли? - Да, гейове.
По улиците е пълно с деца сираци, за вас е като сладкарница.
- Млъкни, идиот такъв! - Не ви съдя, забавлявайте се.
Ако той ти разреши.
- Какво се хилиш, тъпако? - Ами смешно е!
Да преговорим плана.
- Вдругиден… - Пристигам в хотела в 11 ч.
Проверявам дали ни е дал правилния номер на стаята.
- Ако стаята е сменена? - Изчезваме.
После отивам в стаята, наблюдавам вратата от коридора.
Около 11:30 ч. човекът ще излезе с бодигарда си.
- Ако излязат повече от двама, духваме. - В 11:30 ч. чакам долу във фоайето.
Качвам се в асансьора с тях,
Ефи вече е до стаята, а Дуди се е скрил в дъното на коридора.
Ефи, ами ако чуеш нещо от стаята, преди Мози и другите да дойдат?
Духваме.
Значи Ефи, Мози, момчето и бодигардът - четиримата влизате в стаята.
След като влязат вътре, аз заставам да пазя пред вратата.
В стаята онзи ще ни даде две неща.
Устройство и флашка. Тестваш ги на лаптопа.
Ефи, ти наблюдаваш човека и бодигарда.
- Ако тестът е неуспешен? - Духваме.
Чудесно. Ако всичко е наред, слагаш устройството и флашката тук.
Слагам кутията с DVD-то в чантата и пускам SMS на номера, който ми даде.
Превеждат парите и чакаме. Щом човекът каже, че са получени,
чукаме на вратата.
Ако всичко е чисто, чуквам два пъти в отговор.
Излизаме, Ефи остава с човека и бодигарда,
докато с Дуди не се качим в асансьора, а после слиза по стълбите.
- Идвате при мен в гаража и тръгваме. - Идеално.
- Ако на някой етап нещо не е наред? - Духваме.
Супер.
- Ефи, как мина вчера във фирмата? - Добре.
Само "добре"? А по-подробно?
- Подробно ли? - Да, разкажи.
Отидох за кола под наем,
влязох, служителката беше с парфюма на първата ми съпруга,
попитах коя кола е най-популярна, взех "Хонда Сивик", излязох,
беше хубав ден, но после започна да вали, изядох един сандвич, беше вкусен.
Обаче ме хвана лека диария. Друго?
- Всичко наред ли е? - Защо да не е?
Човекът е тук.
- Ние ли плащаме? - Вие.
- Маоз винаги плащаше сметката. - Остави Маоз.
- Стига, идиот такъв, аз черпя. - Ларж си, прибираш ресто от петарка.
- "Аз черпя…" - Чух, че майка ти ще идва.
- Това тайна ли е? - Не е тайна.
Не е важно за нашата работа.
Важно е, защото аз си рискувам кожата, а ти заминаваш на бат мицва с мама.
Какво рискуваш бе? Охраняваш сделка. Вършили сме го хиляди пъти.
Какъв риск, тъпако?
Просто деликатно намеквам, че на тази маса има хора
с повече опит, които могат да движат нещата.
А не сержантът, отговарящ за закуските.
Ти ли ще движиш нещата? Дори не знаеш английски!
Пращаш ми съобщения, започващи с "Ефи е".
- Юрий, нали? - Да.
КАРТА ЗА ПРЕСТОЙ - СИМКУС РИМАС, БОЯН ЛЮБОМИРОВ МИХАЙЛОВ
Благодаря.
Добре.
Доволен ли си?
- Откъде намери този човек? - Полицай е.
А ти идваш ли с нас?
- Какви ги вършиш? - Мислех, че може да иска да дойде.
Момчето ще оцапа гащите, кротни се.
Реших, че й е писнало да говори по цял ден с Русия на лаптопа.
Не искаш ли оръжие?
- Няма нужда. - Добре.
Какво?
Стига де, само се бъзикам.
Кой съм аз, Мози?
Кажи де.
- Джон Уик. - Досущ.
- Гледал ли си го? - Да.
Ето, знае.
Мози.
Не искам Ефи да участва. Ще се справиш ли с трима?
Съжалявам, че му казах, не знаех, че е тайна.
Не е тайна. Ще се справиш ли с трима?
Това е работа за четирима. Двама в стаята, един отвън и шофьор.
А Джай, полицаят? Мога да го уредя.
Знам ли, не го познавам.
- Остави Ефи, винаги е такъв преди задача. - Защо не съм го виждала такъв?
Защото Маоз се оправяше с него, беше свикнал.
Работата не е сложна.
Отиваме, проверяваме, стискаме си ръцете и се прибираме.
Как да сбъркаме?
Но ако нещо се обърка, Ефи е точният човек.
Обещавам да го наглеждам.
КУРОРТЕН КОМПЛЕКС "ПОНСЕКА"
Благодаря.
Г-жа Леви?
- Да. - Стаята ви е там. Заповядайте.
- Дайте си раницата. - Не, ще си я нося.
Разкошно е.
Остави раницата.
- Хубаво ли е? - Да, ето я и храната ни.
Благодаря.
- Данявад. - Данявад.
Данявад.
Благодаря.
- Не пипай. Казах ти да си вземеш. - Ужасна си!
Мое си е.
Какво има, мамо?
Доволна ли си?
Много.
- Тук е страхотно. - Да, страхотно е.
И виж какво са закачили там.
Ах, ти…
- Нямаш срам. - Лютичко!
Дори не го опитах.
МОЗИ: ТРЪГВАМЕ, ЩЕ СЕ ЧУЕМ СКОРО. ГАЛИ: УСПЕХ.
ГАЛИ: КАКВО СТАВА? ПИШИ МИ.
Десетчасов полет, за да се озовеш на плаж като в Израел?
Яки, дай ми бира.
"Ела в Индия.
Ще презаредиш батериите.
Ще се отпуснеш, ще си починеш."
- Галу. - Откога правиш селфита?
Да изпратим снимка на баща ти. Погледни насам.
Усмихни се!
Усмихни се де!
КИРИЛ: ВИЖ НОВИНИТЕ. КАКВО СТАВА? ОБАДИ МИ СЕ.
Изпращам му я.
Как да…
- Готово. - Ще си поръчам питие. Ти искаш ли?
- Сервитьорът е там. - Не, ще отида да видя какво имат.
Добре.
Донеси ми от същото, което пиеше снощи онова момиче.
По наши данни в ход е издирване на приблизително…
Рано сутринта бе извършено гибелно нападение
в хотел в Мумбай. Очевидци разказват ужасяваща история…
НЯКОЛКО ЖЕРТВИ ПРИ СТРЕЛБА
Защо гледаш? И у нас е същото.
Какво ти е? Пребледняла си.
Нищо, просто ми е горещо. И съм малко уморена.
- Ще си почина в стаята. - И аз идвам.
Няма нужда.
- Не, ще дойда. - Недей.
- Искам. - Не може ли да се разделим за малко?
Имам нужда да остана сама.
- Разбира се. - Ще поговорим по-късно.
- Да. - Добре.
Какво стана там? Къде е устройството ни?
- Отивам да разбера. - По новините съобщиха за стрелба
- в един пенджабски хотел, за отвличане. - Не съм го планирала, кажи му го.
Него не го интересуват непредвидени случайности.
- Няма значение дали си го планирала. - Да, разбирам, ще оправя нещата.
Добре, защото в противен случай няма да има значение чия приятелка си.
- Разбирам. - Имаш време до утре вечер.
Поздрави майка си.
Ефи извади пистолета и стреля. Нямахме избор.
- Къде сте сега? - Наехме хотелска стая, покрихме се.
- Ти ли ни взе паспортите? - Да, защото имах чувството, че…
Трябва ни лекар за Дуди и искаме час по-скоро да ни върнеш паспортите.
Първо пуснете човека.
- Премести се. - И занесете DVD-то на уреченото място.
- Не, успокой се и ме чуй. - Да се успокоя? Клиентът вече е платил!
Трябва да си получи стоката, преди да се погрижите за Дуди.
Да, но вече не командваш ти.
Успокой се, нямаме много време.
- Дай ми Мози. - Целият хотел е пълен с камери.
До два дни ще анулират паспортите ни.
Трябва да се измъкнем от Индия. Всички до един, ясно ли е?
- Разбра ли? - Дай ми Мози.
Мози, приятелката ти се паникьосва, опитай се да й обясниш.
Чуй ме, кофти е, че стана така, но, предвид ситуацията, Ефи е прав.
Дай паспортите, за да се изнесем, и ще решим какво да правим.
- "Какво да правим"? Имаш план ли? - Ефи имал друг клиент.
- Така се оказа. - Ти си луд.
Според Ефи това, което сме взели, струва милиони. Прав ли е?
Значи тая джаджа може да насочва ракети?
- Знаеше ли, че ще спретне такъв номер? - Не, абсурд.
Но щом извади пистолета, нямахме избор. И ти вече нямаш.
Стига.
На Дуди му трябва лекар, раната е сериозна.
- Какво казва Боаз? - Че е загубил много кръв.
Куршумът май е до гръбначния стълб, но не е сигурен.
Веднага да намери лекар. Хирург, до два часа!
Мози, трябва да ме чуеш.
Този клиент няма да остави нещата така. Платил е скъпо за стоката и я чака.
Повярвай ми, не можеш просто да избягаш.
Занеси DVD-то на явката, аз ще уредя всичко.
Докато бягахме, убихме пет-шест души, полицаи.
Няма как да оправим станалото.
Ще видиш, че накрая този идиот ще ни плати пенсионирането.
Добре, къде да изпратя лекаря?
Хотел "Гардън Сити", стая 34.
Тръгвам, стойте там.
- Да? - Леон?
- Кой се обажда? - Маоз ми даде телефона ти.
Помогнал си му веднъж в Кейптаун.
Добре, ще ти изпратя връзката. Близо ли си до компютър?
Значи основната ни задача ще бъде
да се погрижим за цивилния и кутията с DVD-то, нали?
Да.
Този екип са твоите хора, нали? И са въоръжени.
Да.
В тази ситуация може да се наложи ние да стреляме първи.
Съгласна ли си с това?
Предполагам.
Съжалявам, но искам ясно "да" или "не" по този въпрос.
Тогава "да".
Добре, считай го за свършено.
След малко ще изпратим данните за трансфера.
Май днес на плажа ти развалих настроението.
С това, което казах за екскурзията. Затова се разстрои, нали?
Не съм се разстроила.
Както и да е, много се радвам, че си планирала всичко това.
Добре.
Умовете ни са претоварени, нали?
Специално моят ум цял ден цикли заради едно нещо.
Парчето шоколадова торта, което не изядох с кафето си тази сутрин.
На моята възраст трябва да следя колко захар приемам,
затова си казах: "Добре, ще бъда герой. Ще пропусна тортата".
Но се оказа, че това парче торта не ме пропусна.
Така че сега стоя тук пред всички вас, които сте отделили от времето си,
за да чуете как говоря за съзнателност,
а вместо това ме слушате как плещя за проклетия си десерт.
Умовете ви са неумолими.
Съсредоточени са върху две неща - миналото и бъдещето.
Ето какво -
не се фокусирайте върху звънтенето.
Искам да се вслушате в тишината между ударите.
Не толкова как заглъхва звукът,
а как тишината става все по-оглушителна.
Нека всички затворим очи и поемем дълбоко дъх
за всеки път, който ви е довел до този момент.
За всички онези пътеки, по които не сте поели.
За всеки път, който ще изминете от днес до деня на смъртта си.
И за всички онези пътища, по които никога няма да тръгнете.
ЛЕОН
Момент.
Извинете.
Леон, взе ли DVD-то?
Не, у мен е.
Не е хубаво това, което стори. Забърка ужасна каша.
Дуди е мъртъв, израелецът също, двама от твоите приятели.
Така мисля, нямаше време да проверим. Третият определено е ранен.
Ало? Чуваш ли ме?
Върни устройството.
Първо ни върни паспортите, после ще говорим.
На кого ще го продадеш? Нищо не разбираш!
Върни ни паспортите и ще решим.
- Ако не, ще дойдем да си ги вземем. - Тогава ме намерете.
Няма нужда да те търсим.
Нещастник.
КОМПЛЕКС "ПАЛМ БИЙЧ" - ГОА, ИНДИЯ
Извинете.
- Ела. - Какво?
- Пардон. - Простете.
Извинете.
Какво става?
Явно не можа да се съсредоточиш.
Какво е това?
- Не биваше ли? - Публикуваш моя снимка, без да питаш?
Добре де, съжалявам.
- Ти постоянно пускаш свои снимки. - Какво общо има това?
- Извинявай, ще я изтрия. - Откога имаш профил?
Току-що си направих. Реших, че ще е хубаво за екскурзията.
Не, излагаш ме. Моля те, не го прави повече.
Виждаш, че ми е криво, че съм напрегната. Трябваше ли да публикуваш моя снимка?
- Защо все на мен ми се случва? - Какво ти се случва, Гали?
Не разбирам наивна ли си, или наистина си нямаш представа?
Извинявай, прости ми.
Не си виновна ти, а аз.
Това място…
Не се чувствам добре тук.
Може ли да намеря друг курорт?
- Какво, сега ли? - Да, струва ми се, че ще полудея тук.
Хубаво.
Както искаш.
Май допуснах грешка.
Каква грешка?
Нищо де.
Ще отидем на някое ново място, ще се забавляваме.
Нищо не се е случило.
Да.
За мен наистина няма значение.
Дали съм тук или там - важното е да съм с теб.
Супер.
Защо и майка ми не пътува с мен! Честно казано, взех ви за сестри.
- Мози? - Да.
Благодаря ти, че вдигна. Ужасно съжалявам. Нямах избор.
- Къде си? - Не, първо ме изслушай.
- Знаеш ли кой е клиентът? - Точно сега въобще не ми пука.
Грешиш. Трябва да ти пука.
Михаил Антонович.
- Все ми е тая, искам да се свършва. - Това не е начинът.
Тръгваш срещу човек с армия от наемници,
който дръзва да говори срещу Путин по телевизията.
Запазената му марка е ужасяващото отмъщение.
Носиш десет милиона евро от неговите пари в сака си.
Мислиш ли, че ще остави Моше Мероз от Пета Тиква да го унижи?
Сигурна съм, че хората му са в Индия, ако не - ще дойдат всеки момент.
Ще намерят и мен, и теб, без въобще да се затруднят.
Ще видим.
Съжалявам за Дуди.
Да…
Мози, не ми пука за Ефи и Боаз, но много се притеснявам за теб.
Моля те, кажи ми къде си.
Движим се на север. Ще пробваме да минем границата с Непал пеша.
Ужасен план, Мози. Вие сте трима бели, без паспорти, на граница в Източна Азия.
Издирват ви, имат описанието ви. Ще свършите в затвора, тукашните са ад.
Тогава ни донеси паспортите.
Не може да духнеш с устройството. И за твое добро е.
Какво ще направиш?
Ще се върна със самолет. Може би през Русия.
- Защо през Русия? - Само там няма да се сети да ме търси.
- Поне така се надявам. - Добре.
Сега вече Ефи няма да отстъпи. А и Боаз е на негова страна.
Знам. Трябва да вземеш устройството и да избягаш.
Донеси ми го и ще уредя нещата. Не е нужно да умираш заради този психопат.
Добре. Разбрахме се.
Радвам се. Ще бъдем на север.
Не, така ще загазя. По-добре ти ела при мен.
- Къде си? - Ще ти пратя координати. Чао.
Не знам какво ми става. Почти не съм пила.
Пила си на празен стомах. Просто трябва да се наспиш.
Добре.
- Така е по-добре. - Нали?
По дяволите!
МОЗИ: ДОЛУ СЪМ
Опасно е човек да е приятел с теб.
Дуди, онези момчета, които ни изпрати, Мози…
- Какво направи с Мози? - Не аз, ти го направи.
Как ще го продадеш? Знаеш ли изобщо откъде да започнеш?
Първо да напуснем страната. Къде са ни паспортите?
- Изгорих ги. - Игрички ли ще ми играеш?
Не съм като теб, няма какво да губя, нямам пари, нито семейство.
Да не мислиш, че ще работя като охрана в мола?
- Ако парите са ти малко, ето какво… - Не, вече не решаваш ти.
Сега ще е както си трябва - у когото е оръжието, той командва.
Паспортът ми у теб ли е?
Казах ти, че го изгорих.
Ти си момиченце, което си играе, докато другите работят.
Не си го изгорила, след малко ще си го взема.
Гали?
Гали.
Къде е Боаз? Къде е?
Кротни се! По-кротко, казах!
Къде е паспортът? Тук ли е? Къде е?
Не прави глупости, дай ми го.
Стига де.
Не ти стиска да ме застреляш тук. И ако изобщо те е грижа за майка ти…
Дай я!
МЕЖДУНАРОДНО ЛЕТИЩЕ МОСКВА
Трябваше да се върнем в събота, но взехме по-ранен полет.
Не, всичко е наред, ще ти кажа, като се прибера.
Кацаме в шест, ще си дойдем към десет.
Как е вегетарианският бургер? Ще я питам. Ще преспиш ли у нас?
Да, ще преспи.
Това е автобусът за вътрешното летище…
САМОИЗТРИВАЩО СЕ СЪОБЩЕНИЕ
КИРИЛ, ОНОВА, КОЕТО ТЪРСИШ, Е У ТЯХ,
ВЕРОЯТНО ОЩЕ СА В ИНДИЯ
Последно повикване за полет NY6140 за Тел Авив.
Всички да се качват през изход номер 16.
- Момиче, добре ли си? - Да, нищо ми няма.
Превод на субтитрите Живко Тодоров