TAI IŠGALVOTAS KŪRINYS.
BET KOKIE SUTAPIMAI SU TIKRAIS ŽMONĖMIS, GYVAIS AR MIRUSIAIS,
TIKRAIS ĮVYKIAIS AR VIETOMIS YRA VISIŠKAI ATSITIKTINIAI.
SKAMBUČIO IŠRAŠAS
NOVOSIBIRSKO ŠTABUI:
Novosibirsko štabas, kalba Davidovas.
Dima, turime problemą.
Koks čia numeris?
Nesvarbu, dingo kalinė.
Jos nebuvo autobuse.
Gal pramiegojo TPK-7?
Paklausk Kulikovo.
Velnias, Dima, paklausyk manęs, ji dingo.
Kulikovas taip pat dingo, blemba!
Girdi, ką tau sakau?
Palauk minutėlę!
Kulikovas dingo?
Eik tu šikt, visiškas šūdas…
Gerai, Vasia…
Girdi mane? Turi susikaupti.
Ar gali?
Taip…
- Šūdas. - Sakyk kalinės numerį.
O Dieve, Dima, kalinės numeris 4-0-3-6-7.
O jos vardas – Gali Levi.
Supratau.
Ir, Vasia, padėk ragelį.
Ir su niekuo daugiau nekalbėk.
MASKVOS TARPTAUTINIS ORO UOSTAS
Eime, jie geriau paaiškins.
Kaip tiksliai ji dingo,
mes, dirbantys ambasadoje, atsakymo nežinome.
Net rusai negali pasakyti.
Kaip suprasti, negali pasakyti?
Ar jie jai ką nors padarė? Kur ji?
Novosibirske sargybinis pastebėjo, kad iš autobuso dingo kalinė
ir pranešė Maskvai.
Šis incidentas užregistruotas sistemoje.
Kodėl sakote „incidentas“? Koks incidentas?
Tie autobusai sustoja maršruto stotelėse,
ten yra laikini statiniai, kur kaliniai gali pernakvoti,
kartais ten gauna užkąsti, paskui vėl grįžta į autobusus.
Pasirodo, paskutinėje stotelėje Krasnojarske Gali buvo palikta.
Ten ji dingo.
Gali pasakyti joms apie sargybinį.
Įtariama, sargybinis buvo papirktas, kad paleistų Gali.
Buvo net atskraidintas tyrėjas iš Maskvos,
bet kai jis atskrido, sargybinis jau buvo išvykęs iš šalies.
Jis paspruko iš namų arešto su visa šeima,
pasiėmė žmoną ir vaikus.
Net ir šunį.
Taigi, tas, kas jį papirko…
pinigų nepagailėjo.
Merginos, manau, išgirdote atsakymus.
Bijau, kad pasiekėme tašką,
kai ambasada nebegali padėti su šiuo reikalu.
Kaip suprasti „nebegali“? Kur mano dukra?
Jūs pati girdėjote. Regis, kažkas padėjo jai pasprukti iš kalėjimo.
- Kas? - Jūs klausiate mūsų?
Ne, nes aš turėčiau žinoti?
Gal malonėtumėt sustoti?
Esmė ta, kad čia jau prasideda bulvaras.
Pabėgimai iš kalėjimo, sargybinių papirkinėjimas…
Mums, kaip oficialiai įstaigai, nepridera užsiimti tokiais dalykais,
net ir netiesiogiai.
Net ir dabar, kodėl, jūsų manymu,
susitinkame sinagogoje, o ne ambasadoje?
Mes darome jums paslaugą.
Jūsų dukra buvo suimta, nes turėjo narkotikų,
jos byla tebenagrinėjama teisme, bet ji pasprunka iš kalėjimo,
kažkas paperka sargybinį. Nagi, ar jums tai normalu?
Man nerūpi, kaip tai atrodo, jūs turite man padėti.
Gal paprašykite pagalbos savo naujųjų draugų iš FSB?
Man nereikia tavo pagalbos, Ami.
Orna, aš jus suprantu,
bet jau prieš kurį laiką ši byla iš diplomatinės virto kriminaline.
Namuose su amerikiečiais jūs privirėte tiek košės,
kad turėtumėt padėkoti, jog išvis su jumis susitikome.
Rami, supranti, kad jau antrą kartą prašaisi padėkos?
Tavim dėta pasidomėčiau, iš kokios tuštumos kyla šis poreikis –
profesinės, asmeninės, gal iš vaikystės.
Ačiū, Rita.
Eime, Ami.
Ji net nežino, kad jos tėvas mirė.
Man labai gaila.
Suvalgyk cukraus, pasijusi geriau.
Manai, Gali dar gyva?
Duočiau 85 %.
Kam papirkti sargybinį ir ištraukti žmogų iš kalėjimo,
kad iškart po to užmuštum, supranti?
Taigi, ji dabar pas tą, kas papirko sargybinį.
Taip.
- Juris Glaskovas. - Ne.
Kodėl ne? Ji jam dirbo.
- Manai, ji… - Gerai, aš nujaučiu…
Tėvų nuojauta, nenoriu įžeisti,
yra vienas kvailiausių dalykų…
Nadia minėjo ginklų prekeivį,
vardu Juris Glaskovas. Yra daina „Juris Glaskovas“.
Gali jos klausėsi, būtent ją pažymėjo širdele.
Negi neverta bent jau patikrinti?
- Kas? - Palik tai man.
- Tu čia atvažiavai ne dėl to. - Tai dėl ko?
Nutaisyti liūdną miną, kai reikės,
pasirašyti įgaliojimą, kai reikės,
apsiverkti priešais valdininkus, kai reikės.
Dėl mamos reikalų.
O dėl ko tu čia?
Ne dėl mamos reikalų.
Gerai…
Palauk čia, po penkių minučių eisime į susitikimą.
„FANTOMINĖ GALŪNĖ“ – „JURIS GLASKOVAS“
KONCERTAI KITOS DATOS
MASKVA „PLATTENBAU“ KLUBAS – ŠĮVAKAR!
UŽSIENIO LITERATŪROS BIBLIOTEKA
Kada paskutinį kartą ėjai į romantišką pasimatymą viešojoje bibliotekoje?
Jie čia šįvakar pasirodys.
Kas?
Grupė, tie, kurie atlieka dainą apie Jurį Glaskovą.
Jie gros klube čia, Maskvoje.
Gerai.
Gerai, tada manau, kad turėtume nueiti.
Jie žino, kas jis, dainuoja dainą apie Jurį Glaskovą.
Nemanai, kad verta patikrinti? Kodėl?
Nes aš jau patikrinau.
Gyventojų registre yra trys Juriai Glaskovai.
Vienas mirė prieš 25 metus,
vienas mirė 2008-aisiais,
vienas gyvas, bet jis nesvarbus.
Kodėl jau nusprendei, kad jis mums nesvarbus?
Nebent manai, kad aštuonmetis Juris Glaskovas,
lankantis pradinę mokyklą Jakutske,
papirko sargybinį, kad tavo dukra būtų paleista…
- Gerai, supratau. - Taigi, tokio žmogaus Rusijoje nėra.
Bet žinai, ką?
Jei nori pamatyti koncertą, nueik į koncertą…
Gerai, gana.
Štai jis. Atrodyk liūdna. Šunsnukis neraliuotas. Visada vėluoja.
- Primink, kas jis toks? - Vienas iš mūsų šnipų Rusijoje.
Tiesą sakant, labai prastas šnipas.
Sergejau, čionai.
Na ir kvailys…
Kas ji?
- Kodėl ji čia? - Ji – mama, Sergejau.
- Rita… - Sergejau…
Atsivedžiau ją čia, nes žinau,
kad po tavo šiurkščia išvaizda
slepiasi geras žmogus.
Taip, tu liūdnas, plinkantis lepšis,
bet turi gerą širdį.
Prisėsk.
Aš tikrai plinku?
Kaip šeima, kaip vaikai?
Man atrodo, aš jiems nepatinku.
- Kaip tu gali kam nors nepatikti? - Taip sakydavo mano mama.
Jei jau kalbame apie motinas,
gal gali paaiškinti man ir mano draugei,
ką konkrečiai tavo kolegos padarė su jos dukra.
Jūs pažadėjote jai sandorį, ji atliko, ką prižadėjusi.
Privertė tą programišę pasirašyti apeliaciją.
Tai kas čia vyksta?
Anksčiau buvai tikras džentelmenas.
Pirmiausia, siūlyti jai tą sandorį buvo prastas skonis.
Kodėl?
Nes jos dukra nebuvo mūsų rankose, kad ją atiduotume.
Paaiškink.
Gali buvo tik paskolinta mums, FSB,
kad padėtų derybose dėl Nadios, mūsų agentės.
Bet iš pradžių jūsų dukters suėmimas su visu tuo buvo visiškai nesusijęs.
Tai kodėl ji buvo suimta, jei nebuvo jokių narkotikų?
Ji buvo suimta,
nes įtakingas asmuo sumokėjo reikiamiems žmonėms.
Oro uosto apsauginiams, teismo pareigūnams, sargybiniams.
O dabar paskola baigėsi,
jūsų dukra buvo slapčia išvežta iš kalėjimo
ir grąžinta pirminiam savininkui.
Kaip suprasti „pirminiam savininkui“?
Orna…
Kas tas žmogus, Sergejau?
Kas sumokėjo tiems žmonėms vien tam, kad gautų tą merginą?
- To negaliu pasakyti, Rita. - Sergejau…
Rita…
Ar gali būti, kad truputį bijai?
Ne truputį.
Aš labai bijau.
Jūs irgi turėtumėt bijoti.
Jis vardu Juris Glaskovas?
Vyras, pas kurį Gali.
Ne, ne jis. Man labai gaila.
Margarita, prašau,
patikėk, kai sakau, kad nei tu, nei aš,
nei tie, kurie tave čia atsiuntė, turėtų į tai kištis,
juolab rusų žemėje.
Ką jis pasakė?
Gal gali, prašau, pasakyti ir man?
Mane tai irgi liečia.
Taip, tik tu nesi labai svarbi, deja.
Turiu paskambinti.
Pailsėk minutėlę, atsipalaiduok su knyga.
- Klausau. - Jevgenijau, čia Orna.
Pameni mane?
Taip, Orna iš Izraelio.
Man reikia tavo žadėtos paslaugos.
Patikrinau teismo įrašus.
Vyras, vardu Puninas, pateikė skundą dėl vyro, vardu Juris Glaskovas, čia,
Maskvoje, prieš du mėnesius.
Bet skundas buvo atmestas, nes valdžia nerado žmogaus
vardu Juris Glaskovas gyventojų registre.
Todėl paklausiau buvusio kliento.
Jis vienas iš tų, kurių taip pat nėra duomenų bazėje.
Tai kur jis? Tas Puninas.
Jis bare.
Bare iš dešinės.
Gali vadinti jį Maskvos Dingusių asmenų biuru.
Sveiki.
Ieškau žmogaus, kuris galbūt čia kartais užeina?
Nesuprantu.
Ieškau Punino.
Punino?
Taip.
Jis ten, taiso šaldytuvą.
Ačiū.
Sveiki, labas. Jūs – Puninas?
Atsiprašau, kad trukdau.
Ieškau vieno žmogaus, kaip suprantu, gal galėsite man padėti.
Kodėl taip suprantate?
Jis vardu Juris Glaskovas.
Stasai.
Pasikalbėsime privačiai, gerai?
Taip, gerai.
Ko tokiai kaip tu
reikia iš tokio kaip Juris?
- Turiu jam verslo pasiūlymą. - Neturi.
Jis ir tavo pinigus iššvaistė?
- Ne, aš tik… - Tu farė?
Aš? Ne.
Ne, kaip aš galiu būti farė? Aš net rusiškai nemoku.
- Gali būti farė iš kitur. - Ne, aš ne farė.
Aš ne farė.
Tu ne farė?
Tikrai.
Man tik reikia pasikalbėti su Juriu.
Stok į eilę, visi nori Jurio.
Gerai, paklausyk.
Jei tikrai turi verslą,
galiu tau padėti. Galiu gauti tau visko, ko reikia.
Turiu puikių ryšių, žmonių su patirtimi…
Ačiū. Man tik… Man labai reikia pasikalbėti su juo. Su Juriu.
Tai jei turite jo telefono numerį ar…
Telefono numeris tau nepadės.
Kodėl?
Nes numirėliai negali atsiliepti.
Niekas su juo nekalbėjo jau tris mėnesius.
Biuras užrakintas, telefonas išjungtas.
Tau nereikia Jurio, tau reikia mūsų.
Palaukit, jis turi biurą?
Čia, Maskvoje?
- Jie visi – buvę kariai. - Gerai, „kariai“.
Daugiau niekad šitaip nedaryk man už nugaros.
Klausyk, Juris Glaskovas pasamdė juos kaip kurjerius prieš tris mėnesius.
Jie atėjo čia, į jo biurą,
susitikti su jo darbuotoja, pasirašyti ir gauti avansą.
Jie turėjo skristi į Nepalą,
sulaukti siuntinio iš Indijos ir slapta pervežti jį į Rusiją.
Bet jie nuvyko į Nepalą, prasėdėjo ten savaitę,
o siuntinys taip ir neatvyko.
Taigi, jie ten užstrigo
be lėktuvo bilietų, be pinigų,
ir tik sugrįžę suprato, kad Juris Glaskovas dingo.
Vienas iš jų man pasakė girdėjęs, kad Juris Glaskovas apvogė
oligarchą, kuriam dirbo, todėl ir pradingo.
Taigi, arba jis pabėgo nuo oligarcho…
arba nespėjo pabėgti.
Pašviesk čia.
Vis dar nežinai, ar tai susiję su Gali.
Žinau.
Jie apibūdino darbuotoją, su kuria čia susitiko.
Dvidešimties su trupučiu mergina, angliškai kalba be akcento,
čia, prie akies, turi apgamą.
Iš kur moki tokius dalykus?
Tai įgimta ar turi lankyti kursus?
Kursus.
„Beje, Orna, labai džiaugiuosi, kad nepasidavei, tikrai…
Aš labai dėl tavęs klydau ir labai atsiprašau.“
Jei tavo dukra tokia pat užknisanti kaip ir tu,
puikiai suprantu, kodėl ji pradingo.
Nežinau, kokio tikėjausi prekeivio ginklais biuro,
bet ne tokio.
Nes čia ne jo biuras, o patalpa, nuomojama valandomis.
Panašu, kad niekas čia nesilankė jau ištisus mėnesius.
Turime iš čia dingti dabar.
- Kodėl? - Jie žino, kad mes čia. Dabar.
- Čia? - Taip, antrame aukšte. Greičiau!
Eime.
- Pamiršk liftą! - Bet jos čia!
Jos lipa laiptais! Štai jos!
Stok! Palauk, kale!
Nagi!
Nesuprantu. Kas jie?
Žmonės, kurie ieško Glaskovo.
Jie stebėjo biurą.
- Tai kas dabar? - Nieko.
Nieko? Bet mes negavome jokių atsakymų.
Kokių atsakymų tu negavai? Visus gavai.
Juris Glaskovas yra prekeivis ginklais.
Jis apvogė oligarchą, kuriam dirbo, ir giliai įklimpo.
Tavo dukra dirbo Glaskovui, ji taip pat giliai įklimpo. Pabaiga.
Kaip tai gali būti pabaiga?
Palauk, tai tas oligarchas ir pasirūpino, kad Gali būtų suimta?
- Dabar ji pas jį? - Aš taip manau.
Tada mes surasim oligarchą, paaiškinsim, kad Gali niekuo dėta, ji tik…
Orna, tas, kas gali priversti policiją
sulaikyti žmones oro uoste,
o paskui pradanginti juos iš kalėjimo,
net jei susisieksi su tokiu žmogumi, ką jam pasakysi?
„Mano dukra tik dirbo vyrui, kuris jus apvogė?“
Tarkime, taip.
Tada suraskime Jurį Glaskovą.
Kaip tai tau padės?
Nes tai jo kaltė. Dėl visko kaltas jis.
Tai jis vogė, kodėl už tai mokėti turi Gali?
Gerai, tarkime, tu jį rasi, tarkime, sąžinė trukdo jam miegoti,
nes jis nuostabus žmogus, o ne mėšlo gabalas, koks tikriausiai yra.
Jis tau pasakys: „Atsiprašau, kad įvėliau į tai jūsų dukrą, ponia Orna.“
Kas tada? Kaip tai mums padės?
Nežinau. Ką dar galiu padaryti? Mano dukra pas jį.
Nežinau, kur ji, ar jai viskas gerai.
Tu man pasakyk, ką turėčiau daryti?
Pirma, turime iš čia dingti.
Nupirksiu mums bilietus namo rytoj.
Pabandysime iš kitos pusės. Atsiprašau.
Žadėjai man padėti.
Taip, o kai susipažinome, taip pat pasakiau,
kad yra dalykų, kuriuos man leidžiama daryti ir kurių ne.
Pasaulinis karas su vietos oligarchu…
tiesiog nėra įtrauktas į biudžetą.
Gali sustoti?
Gali, prašau, sustoti?
Gerai, prašau.
Nagi, Orna, kur eini?
Ką tu darai?
Gerai. Sėkmės.
MASKVA „PLATTENBAU“ KLUBAS – ŠĮVAKAR!
Labas.
Galiu tik užeiti, tik…
Ačiū.
Labas.
Man patinka jūsų muzika.
Aš Orna. Kuo tu vardu?
O ką?
Nežinau.
Tai paslaptis?
Išeinu, paskambink, kai čia baigsi.
Gerai.
Matau, radote mūsų poną Paniurėlį.
Jis nelengvai atsiveria, bet turi didelę širdį
ir didžiulį pimpalą.
Atsiprašau, nesuprantu rusiškai.
Sakau, jis turi didžiulį penį.
Aš vis dar bandau suprasti, kuo jis vardu.
Gerai. Nereikia.
Gal jums pasiseks. Vieną sekundę jis nekalba,
kitą – suvilioja pasilikti ir paklausyti, kaip didžėjauja.
Roma?
Taigi, dabar čia didžėjauji, Roma?
Žinai, aš iš Izraelio.
Atvažiavau tokį kelią, bet tu nepagrojai mano mėgstamos dainos.
Regis, ji vadinasi „Juris Glaskovas“.
- Ne, šitos dainos negrojame. - Ką?
- Sakau, šitos dainos nebegrojame. - Kodėl?
Yra per daug naujų dainų.
Atsiprašau, turiu eiti.
Aš tik pamaniau… Palauk, atsiprašau…
Ar tu… per koncertą
žiūrėjai į mane?
Ne, tai…
Ant scenos, viskas, šviesos…
Akina. Labai atsiprašau.
Taigi… Ir… Tu tik palauk.
Tiesiog… atsiprašau.
Kas tas Juris Glaskovas iš dainos?
Niekas. Tai tik…
mano mokytojas iš vaikystės.
Atsiprašau. Ir man laikas eiti… Gerai?
Pamiršai savo gėrimą.
- Matai, tu prie manęs kimbi. - Nenori savo gėrimo?
Ne, man reikia susikaupti, o tu man trukdai.
- Tik pasakyk, kas yra Juris Glaskovas. - Jau sakiau,
- mano fizinio lavinimo mokytojas. - Bet žinau, kad meluoji.
Todėl prašau, tiesiog pasakyk, kas yra Juris Glaskovas, ir atstosiu.
Atsiprašau, panele…
Štai.
Taigi…
Dabar jau eisiu. Gerai?
Gerai.
Aš prastai jaučiuosi.
Ką tu padarei? Kažką vartojai?
Bet turi telefoną, ar ne? Gali išsikviesti taksi?
- Taip. - Gerai.
Tai…
Tai tau viskas bus gerai?
Taip? Tau viskas gerai?
Eik tu sau… Žiūrėk, kokia gražuolė!
Gerai, taigi…
Kur tu apsistojai?
Adresas? Koks adresas?
Ba'alei Ha'Nissim gatvė 18.
Kaip tu, šaunuoli?
Gali prisėsti.
Ateik. Sėsk ant sofos.
Jako.
Gal kažko buvo vienoje iš taurių, kurią išgėrei.
Tu išbalusi. Manau, pasijusi geriau, jei pamiegosi.
Tai kas toks Juris Glaskovas?
Sakiau tau.
Žinau, kad tai netiesa.
Matai? Čia aš.
Kai buvau aštuonerių, tėvas išsiuntė mane į internatą.
O čia mano fizinio lavinimo mokytojas.
Jis buvo kietas vyrukas.
Labai vyriškas, kaip mano tėvas.
Pamenu, trečiadieniais jis vesdavosi mus į stadioną, ten bėgdavome.
Su tokiu mokytoju viskas virsdavo nuožmiomis varžybomis.
Jei atbėgdavai paskutinis, jis tave pažemindavo visų vaikų akivaizdoje.
O man nelabai sekėsi sportas.
Bet mano klasėje buvo vaikas, Antonas, kuriam sekėsi dar blogiau,
todėl man pasisekė.
Bet tądien Antonas sirgo, todėl nelabai pasisekė.
Ir pamenu, bėgdamas pradėjau verkti.
Matau visus kitus vaikus, laukiančius manęs stadiono gale,
ištroškusius kraujo,
bet kai nubėgau…
jie net nežiūrėjo į mane.
Nematė ašarų.
Net nepastebėjo, kad aš ten,
nes tas vyras susmuko
stadione ir mirė.
Būdamas 45-erių patyrė širdies smūgį
visų vaikų akivaizdoje.
Jis buvo vardu Juris Glaskovas.
Apie tai ir yra ši daina.
Labai liūdna.
Ne, ne liūdna. Jis mėgo bauginti.
Jis to nusipelnė.
Tu esi labai mielas vaikinas.
Kodėl tėtis tave išsiuntė tokį mažą?
Juris Glaskovas
Dabar užsimerksiu, gerai?
PAIEŠKA JURIS GLASKOVAS
JURIS GLAZKUVAS MUZIKINIS KLIPAS
Labas, čia Rita. Nusiunčiau tau keturis veidus,
gali juos patikrinti sistemoje?
Taip, klausau.
Taip.
Supratau. Tapatybė patvirtinta?
Ačiū, gero vakaro.
ORNA LEVI
Orna, kur tu? Neik į tą koncertą.
Paskambink, kai išklausysi žinutę.
Kostia.
RITA SKUBIAI MAN PASKAMBINK!
UDIS ŠARABANIS „TURĖTUME TAI DARYTI DAŽNIAU“
GALI, MEILE MANO, ČIA NEDIDELĖ DOVANĖLĖ
SU VELYKOMIS! SU MEILE, MAMA
Prašyčiau neliesti mano daiktų.
Kodėl turi čia jos knygą?
- Nežinojau, kad ją turiu. - Kodėl ją turi?
Sakiau, kad be reikalo tave čia atsivežiau…
Kodėl turi mano dukters knygą savo bute?
Nes ji ją čia paliko.
Gali… Kodėl ji buvo čia su ta knyga? Ką?
Ar tu jai kažką padarei?
- Nieko aš jai nepadariau. - Tai kodėl melavai? Kodėl ji buvo čia?
Aš nieko jai nepadariau, tai ji manimi pasinaudojo.
Ji buvo mano mergina.
Kaip suprasti „mergina“? Kiek laiko?
Nežinau, kelias savaites. Mėnesį.
Aš…
Aš nežinau, kur ji, ir man labai neramu.
Ir žinau, kad ji kurį laiką gyveno čia, Maskvoje.
Ir žinau, kad dirbo vyrui, vardu Juris Glaskovas,
- kuris įvėlė ją į bėdą, ir aš… - Ji nedirbo Juriui Glaskovui.
- Ne, žinau, kad dirbo. - Ne, nedirbo.
Kodėl tu toks įsitikinęs?
Nes ji buvo Juris Glaskovas.
Ji negalėjo naudotis tikruoju vardu,
todėl išsirinko išgalvotą. Iš mano dainos.
Kodėl man melavai, kai paklausiau?
Nes bandžiau tave apsaugoti.
Apsaugoti nuo ko?
Nuo oligarcho?
Tu žinai, kas jis. Pasakyk man.
Pasakyk.
Gali nenorėtų, kad per ją pakliūtum į bėdą. Supranti?
Manau, turėtum grįžti į Izraelį.
Ką aš turėčiau… Dabar man reikia sužinoti, kas tas vyras.
- Kuo vardu tas oligarchas? - Ne, tu nenori, nenori žinoti,
nes taip žmonėms lūžta rankos.
Sakei, kad Gali tavimi pasinaudojo. Kaip ji tavimi pasinaudojo?
Ką tokio turėjai, ko reikėjo Gali?
Kas tai?
- Pasakyk man. - Roma, atidaryk!
Klausyk. Gali pas tą žmogų. Supranti?
Patylėk.
Ir ji ten visiškai viena.
Ir jai reikia mano pagalbos.
Todėl prašau, pasakyk, kas tas žmogus?
Greičiau! Pasiimk ją kartu.
Apsirenk. Greičiau. Paimk ir jos daiktus.
- Eime. Nagi, nesikalbėkit. - Ne. Palaukit. Kodėl vedate…
Kuri iš jų motina?
Ta.
Žinai, kas aš?
Aš – tas žmogus, kurį tavo duktė apvogė.
Ji su tuo nesusijusi.
Užsičiaupk.
Pakankamai jau pridarei.
„Niekuo nesusijusi…“
Jos draugė dirba Izraelio gynybos ministerijoje,
todėl ji dabar čia.
Klausimas tik, ar jie jau surado, ką jos dukra iš manęs pavogė, ar ne.
Atsiprašau.
Tiesa, aš ieškojau pavogto daikto,
bet nutraukiau paiešką, kai sužinojau, kad jis jūsų.
Ir patariau savo draugei,
kuri tik ieško dukters, padaryti tą patį. Ir viskas.
Rytoj išskrendame į Izraelį,
todėl, jei leistumėte mums grįžti į viešbutį,
rytoj išvyktume ir nebegrįžtume.
Prašau.
Kad ir ką ji padarė, galiu sutvarkyti arba…
Prašau, tik… Prašau, pasakykit, kur ji.
- Nuodugniai jas patikrinote? - Taip.
Peržiūrėjome asmeninius daiktus ir apieškojome.
- Viešbutyje? - Žinoma.
Nieko neradome, bet…
mama turėjo šitą.
IGNACAS VOJTEKAS
Pažįsti šitą vyrą?
Nepažįstu.
Atstok nuo jos!
Ji nieko nežino!
Ji net nežinojo, kad Gali buvo Maskvoje!
Tu man meluoji. Kodėl turi jo pasą?
Nesu jo sutikusi. Niekada.
Aš tik… Radau jį tarp dukters daiktų.
Manau, jis negyvas. Padarysiu viską, ko norite.
Aš tik noriu atgauti dukterį.
Tavo dukra negyva.
Grįžk į Izraelį.
Orna, ji nėra mirusi.
Jis meluoja.
Gal užsičiaupsi? Sulaužysiu kitą ranką.
Nuvežk jas į oro uostą. Šitas pats sugrįš.
Ji ne mirusi. Jis meluoja.
Tavo dukra mirusi.
Mes ją išlaisvinome iš kalėjimo.
Nušoviau ją miške.
Ji nesikankino.
Orna, ne.
Gana, Romanai! Būk geras, nekvailiok!
Pasakyk dar…
žodį.
Ji ne mirusi.
Ji ne mirusi. Jis ją laiko savo namuose.
Jis niekam neleidžia jos pamatyti.
Ar ne, tėti?
Išvertė Sandra Siaurodinė