DETTA ÄR ETT FIKTIVT VERK.
EVENTUELLA LIKHETER MED VERKLIGA PERSONER, LEVANDE ELLER AVLIDNA,
ELLER VERKLIGA HÄNDELSER ELLER PLATSER ÄR HELT TILLFÄLLIGA.
Hej.
Det finns lasagne i ugnen.
Soft. Vad firar vi?
Tja…
Jag tänkte fria.
- Ringen ligger i såsen, var försiktig. - Mm.
Det var på tiden. Din dotter går ut högstadiet.
Blä, vad är det?
- Ami gjorde den. - Varför dricker du den?
För jag är en bra vän.
Men han är inte här. Han får aldrig veta.
Jag kommer veta, okej? Jag får påminna om
att jag är en principfast man, om du inte märkt det.
På tal om principer,
så finns det något jag vill prata om.
Så…
När tiden är inne,
och det fortfarande finns tid,
så vill jag ha en möjlighet…
Till slut kommer det inte finnas anledning att hålla mig kvar med tvång.
Hålla dig? Vad menas?
Det är en nyckel till en postbox. Den ligger på Meginimgatan.
Det finns ett litet kuvert där med två kapslar.
Fråga inte var de kom ifrån.
Det låter dramatiskt, men det är det inte.
De ser ut som Ipren. Jag ville inte ha dem i huset.
Vi byter ämne. Nu.
Om jag hamnar på sjukhus…
…och jag lider,
och det inte finns något de kan göra…
Jag vill inte prata med dig om det här.
- Lämna mig ifred. - Vem ska jag fråga då?
Ami, såklart.
- Jag är allvarlig. - Jag med. Få bort den nyckeln från mig.
Jag skämtar inte.
Jag pallar inte med det här…
Var är…
De kanske hade fel.
Vad sägs, Benno? Finns det en chans?
Jag ska överväga det ikväll.
Jag friar.
Ringen är i såsen, så se upp.
Wow, du är en sån…
En sån jävel. Skäms!
Slår du en sjuk man?
- När är hon här? - Mötet är kl 9.
- Skickade de rapporten? - Ja.
Vi går igenom den tillsammans.
Orna Levy, gift, ett barn.
Född i Israel, Kiryat Motzkin, där hon bott sedan födseln.
Fru Levy har inga akademiska meriter utöver gymnasieutbildning.
Familjens ekonomiska läge förvärrades
som resultat av att maken fick Alzheimers för tio år sedan.
Maken blev nyligen inlagd på intensivvård
på grund av svår lunginflammation och försämring av hans tillstånd.
Fru Levys beteende tyder på en hög grad av riskaversion,
en tendens att undvika konflikter och begränsad emotionell motståndskraft.
Det är allt. Ingen mer information finns.
Det är märkligt att någon som hon har en sådan dotter.
Stig på.
Orna, trevligt att mötas. Jag är Peter.
Vadim Ulmanskij, offentlig försvarare.
Trevligt.
Har du sagt till någon att vi kontaktat dig, eller att vi ska ses idag?
Nej, nej.
Bra. Det är viktigt att det förblir så
om du vill hålla kontakten mellan oss öppen.
Slå dig ner.
Som jag sa över telefonen,
så tror vi att regeringen frånhåller dig information
kring varför förhandlingarna om din dotters frigivning har avstannat.
Ursäkta, men vem är ni?
Jag är Peter.
Så här ligger det till.
För några månader sedan,
så blev en rysk medborgare gripen under ett besök i Israel.
Hennes namn är Nadja Petrovskij. Jag är advokaten som företräder henne.
Det visar sig att Petrovskij har vetskap om vissa saker som
är högkänsliga frågor för Ryssland.
Nästa vecka planerar Israel att utlämna henne till USA.
För oss är det av hög vikt att Nadja inte hamnar i USA.
Under de senaste veckorna har vi drivit på för ett utbyte.
Nadja återvänder till Ryssland,
och i utbyte släpps din dotter tillbaka till Israel.
Wow. Okej. Jag har inte hört om detta.
Förlåt, men du sa: "av hög vikt för oss".
Kan ni förklara vilka "oss" är?
Förklara att vissa frågor inte bör ställas.
Det är bättre att säga…
Jag ska fråga på ett annat sätt.
Vi ses…på det här hotellet,
inte på ryska ambassaden, eller utrikesministeriet.
Hur vet jag att personen jag talade med faktiskt är min dotter?
Hämta det.
Inte där. I den andra väskan.
Visa henne.
Får jag prata med henne igen?
Inte än.
Först måste du hjälpa oss få Nadja tillbaka till Ryssland.
Jag kan prata med regeringen så fort vi är klara här.
Tyvärr verkar det inte som att ni har er regerings fulla förtroende,
med tanke på hur de dolt denna information för dig i veckor.
Okej. Jag kan gå till media.
Jag kan göra en intervju som sätter press på regeringen.
Det är dessvärre inte heller helt möjligt.
Varför det?
Det finns ett domstolsbeslut om munkavle på fallet.
Jag förstår inte.
Varför ringde ni mig? Vad mer kan jag göra?
Det ironiska är att allt skulle kunna lösas omedelbart.
Om bara Nadja kunde signera överklagan,
- är chansen stor att hon får återvända. - Överklagan?
De fick henne att framstå som nåt slags cyberkriminellt geni.
Men i verkligheten är hon bara en naiv liten tjej.
Hon drömmer till och med som en.
Fantiserar om en solskenshistoria där USA föreslår en deal,
så hon kan leva ett nytt liv i Malibu Beach.
NADJA PETROVSKIJ
Sanningen är att hon får ruttna i ett amerikanskt fängelse i åratal
innan hon deporteras tillbaka till Ryssland.
Vi vill att du övertalar henne att skriva på överklagan.
Hon har ingen.
Hon växte upp utan familj. I fosterhem.
På ett sätt var vi den enda familj hon hade.
Och nu vänder hon sig emot oss.
Du, å andra sidan… Dina avsikter är tydliga och beundransvärda.
En vädjan från dig kanske kan nå ut till henne.
När kan jag träffa henne?
Jag har pratat med dem. Allt är godkänt.
De väntar vid huvudentrén.
Tack så mycket, Aviva. Hej då.
Kommer jag inte få problem vid entrén?
Hon är utländsk medborgare,
så hon får ha besök av andra än bara de närmast anhöriga.
Jag lämnade in en ansökan i hennes namn om ett besök från dig.
Vi ska försöka släta över det.
DORI: SES VI FORTFARANDE IDAG?
Du sa att myndigheterna har känt till det här i veckor.
Hela utbytesgrejen.
Inkluderar det Shin Bet?
Jag lämnade personligen in begäran.
Vad då då?
Inget särskilt. Jag var i kontakt med någon där.
Han nämnde det inte.
Den här utlämningen är viktig för USA,
så han har ingen anledning att informera dig.
Snarare tvärtom.
DORI: ORNA?
Nej, nej…
Du sa att det var min advokat. Det där är inte min advokat.
- Vad menar du? - Jag är Petrovskijs advokat.
- Jag satte henne på besökslistan. - Försök inte förklara. Ta mig härifrån!
Nadjusja,
- din förra advokat slutade. - Jag vet,
Och det kommer du också att göra, om de utsätter dig för samma hot.
Vem är hon?
Jag har inte satt henne på listan. Vad kollar du på?
Tror du det här är en föreställning?
Vad är det som händer? Vem är hon?
Jag är hennes advokat och jag… Nadjusja, snälla.
Kalla mig Nadjusja en gång till, så vet jag inte vad jag gör med dig.
Tror du att när jag såg henne,
så skulle jag bli nostalgisk och springa efter er som en liten flicka?
Kom inte nära mig!
Det räcker!
Är hon inte morsan till den där pundartjejen?
Ja, det är Gali Levys mamma, hon som greps i Ryssland.
Okej.
Tio minuter.
Kom.
Varför lämnade du inte in en formell ansökan?
Förlåt. Om hon begär…
Den var inte där…
Jag tror jag förstår.
De lovade att släppa din dotter i utbyte mot att jag återvänder till Ryssland, va?
Mer eller mindre.
Låt oss prata.
- Okej. - Har du en huvudvärkstablett?
Paracetamol?
Kan jag få två till?
Till senare.
Jag kanske ska börja.
Det här är min dotter. Gali.
Det var en intressant bild du valde.
Var det?
De visar inte den på tv.
Det är sant. Det gör de inte.
Min mediestrateg gillar den inte.
Men du känner att den visar en annan sida av din dotter.
Som är för komplex för att förklara i en fem minuters intervju.
Exakt.
Som att hon är en farlig brottsling?
Visst. Men…
Jag vet varför jag är här.
Så…
Jag kan säga till 100 % att om det bara rörde sig om lite droger
så skulle vi inte sitta här.
Vad menar du?
Vad jag menar är att om de erbjuder din dotter en väg ut
lär du vilja ta den. Fort.
Det är därför jag är här.
Jag vet inte vad du gjort för att hamna här.
Men jag tror att du har något.
Du bryr dig.
För du gick med på att tala med mig.
Du har något som får dig att vilja hjälpa.
Jag gör det. Jag skriver på överklagan.
Men jag har ett villkor.
Jag måste skicka ett brev. Privat, inte via fängelset.
Får jag reda på att du visat det för någon, så ses vi aldrig mer.
Skicka det. Kom hit igen sen.
Okej.
Yelena? Jag är på väg. Har han vaknat?
Inte än.
Har läkaren tittat till honom?
Ja. Han sa att CRP-värdet fortfarande stiger
eftersom lunginflammationen inte svarar på antibiotikan.
Så de ska byta antibiotika, och de tog nya blodprover.
Känner han igen dig?
Nej.
Försök vila lite.
- Okej, hej då. - Hej då.
Orna.
Orna, vänta. Jag måste förklara något.
- Stanna en sekund. - Du borde inte vara här.
Det är inte svart och vitt. De har inte berättat allt för dig.
Ryssland är inget enhetligt block, det finns många olika röster.
Det finns en vettig, diplomatisk röst,
och en massa vidriga gamar,
det vill säga underrättelsetjänsterna.
Det var de som grep Gali,
för att använda henne som gisslan och få loss sin agent.
Så fort den här Nadja Petrovskij har skickats iväg till USA,
så kommer gamarna också försvinna,
och vi kan jobba sansat igen, med sansade personer.
Men du visste, Dori.
Du vet varför allt stannade. Du såg mig i ögonen och sa ingenting.
Jag ville inte dölja något för dig.
Jag ville berätta allt.
Jag var rädd att det här skulle hända.
Att du inte skulle kunna låta bli, och bekräfta deras kalkyl.
Vet du vad agenten du träffade idag står anklagad för?
Sa de det?
Hur kan du ens veta att vi sågs?
Det är mitt jobb.
Hon är inget barn, som Gali.
Idag mötte du en kvinna som lett en grupp hackare,
som gjort fruktansvärda saker världen över.
Utpressning, falska anklagelser… Roni…
- Låt inte dessa personer utnyttja dig. - Glöm det.
Svara bara på det här.
Om hon inte utlämnas till USA,
skulle det förstöra för dig? Personligen?
Ja.
Ja, såklart.
Okej.
Orna, dessa är inte personer man kan lita på.
Men det är du?
ÖVERSÄTT RYSKA - ENGELSKA
Älskade Kolja, jag skriver i vetskap att du kommer skämmas nu. Håll i dig.
NADJA.EXE + KOLJA
GRATTIS KOLJA!!!
Jag har inget annat val än att göra slut på allt.
Minns mig som jag var, Nadenka.
- Hallå? - Vadim, ledsen att jag ringer sent.
Det är något jag inte berättat,
- något viktigt. - Orna, det är inte ditt fel.
Vad är inte ditt fel?
Paracetamolen.
- Hallå? - Ja…
Jag trodde det var därför du ringde.
Nadja försökte begå självmord inatt. Med smärtstillande.
Anstalten sa att hon samlat dem under flera månader.
Hon tog över 50 tabletter.
Hur mår hon?
Hon är på intensivvården.
Hon har flyttats till en rättsmedicinsk anstalt.
Okej…
Vad är det du inte berättat?
Hallå?
Att jag måste träffa henne igen.
Kan jag besöka henne där hon är inlagd?
Tack.
Hej.
Hur mår du?
Som en som fått hundra slangar nedkörda i halsen.
Jag tog med mig några av Galis kläder.
Jag tänkte att du vill ha ett ombyte.
Ni har ungefär samma storlek.
Om tabletterna jag gav dig… Jag trodde inte att du skulle…
Oroa dig inte. De två som du gav mig var inte orsaken.
Det var en kollektiv ansträngning.
Det känns ändå inte bra.
Slappna av.
Om jag verkligen velat dö, så hade vi inte pratat nu.
Jag behövde bara lite luft.
Du hade nog inte skrivit ett sånt här brev om du bara behövde lite luft.
Läste du mitt brev?
Vem är Kolja?
Det angår dig inte.
Är det din bror? Du skriver som om han vore en lillebror.
Jag har inga bröder.
Så han är någon från fosterhemmet?
Oavsett…
…så är det uppenbarligen någon du bryr dig om.
Och han är inte i USA utan i Ryssland. Han är där.
Snälla.
Försök inte manipulera mig.
Det är mer eller mindre vad jag arbetar med. Du känner mig inte.
Om du tror amerikanerna kommer ge dig en deal…
Jag vet. Jag är inte dum.
Men jag ska inte tillbaka till de där i Ryssland.
Ursäkta. Det är min mans sjuksköterska. Han är väldigt sjuk.
Han är döende.
Och min dotter är inte här för att vara med honom.
Och nu ska jag må dåligt över det eller nåt?
Hör här.
Jag förstår att du inte bryr dig om dig själv just nu.
Men jag vet att du har ett hjärta.
Och ja, du har en chans att rädda min dotter.
Förstår du det?
Säg mig bara…
…om det finns någon chans att du skriver på överklagan.
Som du ser…
…så dör jag hellre.
Jag är ledsen för din dotter.
Hej, Orna. Det är dr Dror från avdelning C.
Bennys tillstånd förvärrades inatt.
Vi vill att du kommer så snart som möjligt.
Dessvärre så svarar han inte längre på behandling.
Vi flyttade honom till en steril enhet för att undvika smitta,
och vi var även tvungna att söva honom. Han var väldigt orolig.
Han tog hela tiden av sig syrgasmasken.
När du kommer hit kan vi samtala om nästa steg.
Tack.
Nyckel…
- Nyckel… - Hej.
Nyckel…
Tog du nyckeln?
Vilken nyckel?
Nej, Benny. Du är inte fastspänd.
Du var det igår,
för att du blev lite upprörd och de inte ville att du skulle skada dig,
men dina armar sitter inte fast, älskling.
Det finns inget lås. Du behöver ingen nyckel.
Du måste ta nyckeln och gå till postkontoret.
Okej.
Jag går efter att Yelena kommit.
Vi sätter på din mask igen.
- Det här är inte bra för dig. - Nej…
Det är viktigt.
Gå nu,
och gör vad jag bett om.
Kom hit.
Säg inte till mamma.
Gali,
hämta nyckeln och gör vad du lovat.
Ingen fara, Gali. Mamma kommer inte bli arg.
Hon kommer inte bli arg.
POSTBOX 215
Mamma, kan vi prata om en sak?
Vad är det? Vad har hänt?
Vi träffade Ben Dov i morse.
Han gav oss en dyster prognos för vad som väntar.
Vissa mediciner kan hjälpa, andra kan skada.
Allt kostar en förmögenhet, för det täcks inte av försäkringen,
och vi måste bestämma oss här och nu.
Alla pressar oss till att ta ett beslut,
för han har turen att ha fått den aggressiva sorten.
Det suger.
Hur tar pappa det?
Han sprang till sina bröder för att berätta.
Han är otrolig…
Det är så viktigt för honom att prata om allt,
att planera allt, som en bridezilla inför bröllopet.
Jag tror nästan att han gillar det.
Gråter du?
Kanske.
Du ska inte gråta, du är min mamma.
Okej.
Det är oroande.
Okej. Jag är klar.
Det är fortfarande fuktigt.
- Okej, det räcker. - Jag ber dig att sluta.
- Så. Från och med…nu. - Nu,
Min försummade dotter.
Lyssna här.
Jag vet att det känns som att det tar över våra liv,
men jag lovar att det inte alltid kommer vara såhär. Okej?
Så vad händer?
Är allt okej med dig?
Ja, toppen.
Bra.
Det är alltid nåt.
Hon vet att de inte väntar med öppna armar i USA,
men hon… vill ändå inte tillbaka till Ryssland.
Vi har också märkt det.
Jag kanske kan erbjuda henne något?
Ett löfte, eller något jag kan ge henne?
Peter, lyssna. Jag behöver få hem min dotter.
Hennes far är sjuk. Han behöver henne. Hon måste få se honom.
Tyvärr, men det är inte jag som sätter reglerna.
Mitt jobb går ut på att göra ett enda samtal.
Nadja går med på överklagan, Nadja går inte med på överklagan.
Om hon inte går med på den, så är jag ledsen.
Ja, alla är ledsna.
Ursäkta?
Du är ledsen, hon är ledsen. Alla är ledsna hela tiden.
Jag är ledsen med.
Jag vet hur jag ska få henne att skriva under.
Hon bad mig posta det här avskedsbrevet innan hon försökte begå självmord.
Han har försämrats de senaste timmarna.
Han har ådragit sig hjärnskador.
Vid det här laget är det lite vi kan göra i form av aktiv behandling.
Det kan pågå under en tid, så vi fokuserar på god omvårdnad
- för att hålla honom bekväm i den mån. - Förstått.
Tack, Sivan. Vi går vidare till nästa patient.
DORI: KOM TILL CAFETERIAN. VI MÅSTE PRATA.
Vad gör du här?
Vem är det?
- En bra sak, tro mig. - Hej, Orna.
Jag känner igen dig från tv.
Jag heter Guy. Jag jobbar med Dori.
Slå dig ned.
Det måste pågå mycket i ditt huvud just nu.
Förföljer du mig? Varför är du här?
Det är något du måste höra.
Några minuter bara.
Orna, det förhandlas just nu om ett avtal
med Ryssland om uppgörelser i Syrien.
Vi har ett undertecknat löfte från premiärministern
om att Galis frigivning är ett krav i det här avtalet.
De ville inte sammanlänka dessa frågor, förrän nu.
Orna, vi känner inte varandra, men Dori kan gå i god för
att jag kanske inte är trevlig, men jag är precis.
Och jag kan säga att denna uppgörelse
kommer garanterat få hem din dotter.
Det kommer bara ta lite tid.
Hur mycket tid?
Mellan sex månader till ett år.
Nej. Då är det ett nej.
Hennes far har inte sex månader.
Du kan inte räkna med att de skyndar på förhandlingar
för att förhindra en omfattande militär konflikt,
för att en backpacker greps efter att ha varit i Indien.
Vi vet även att din man vårdas här i ett litet rum.
Med personal ansvariga för 50 andra patienter.
Det kan inte vara lätt.
Vi har tillgång till ett VIP-sjukvårdssystem.
Ett samtal från oss,
så får din man tillsyn dygnet runt i ett privatrum.
Tack. Jag är inte intresserad.
Orna.
Om du går nu, så gör dig inga illusioner.
Vi kom hit i god tro, men när det väl gäller så kan vi hugga.
Guy, det är onödigt.
Dina besök hos Nadja, dina försök att påverka henne,
turerna till La Gardia.
Har du hört talas om "samröre med utländsk agent"?
Det kan ge 15 års fängelse.
- Guy, det räcker! - Håll tyst, Dori!
Om du tror att du gör vad som är bäst för din dotter, så har du fel.
Du gör inget gott om du är inlåst.
Och det finns en stor risk för det.
Tänk på saken.
Om jag gjort något fel, så grip mig då.
För andra ärenden så kontakta min advokat, Vadim Ulmanskij.
Ha en bra dag.
Orna.
Förlåt, jag visste inte att han skulle göra så.
Vad mer har du berättat om mig?
Det var ett misstag, jag försökte hjälpa dig.
Misstag i plural, okej?
Jag borde inte dolt Nadja för dig,
och jag borde inte tagit dig hit från första början.
Det finns nog mer,
och det är mitt fel, men jag försöker verkligen hjälpa.
Vems sidan är du på, Dori? Min?
Självklart. Bara din.
Så vad borde jag göra nu?
- Orna… - Nej. Min sida, var det?
Så berätta för mig.
Vad borde jag göra nu?
Du borde ta erbjudandet.
Jag tror dig inte längre.
Tack.
Du har på dig en av tröjorna.
Ja.
Kläderna här stinker.
Jag kunde ha på mig sopsäcken. Det vore en uppgradering.
Men det är fint. Tack för att du kom.
Gillar din dotter den här musiken?
Är det ett band?
Ett ryskt band. Från samma stad som mig, Rostov.
Får jag spela en låt?
Gali lyssnade mycket på den här, det var en favorit.
Känner du till den?
Inte låten, men jag har hört namnet.
Jurij Glaskov.
Det är också namnet på låten.
Vet du vad de anklagar mig för i USA?
Det sägs att om en klient behöver hackare, så vänder de sig till mig.
Och jag sammanför dem med rätt personer för uppdraget.
Jurij Glaskov är lite så.
Men han hjälper dem med vapen.
Säljer han vapen i Ryssland?
Hur får jag tag på honom?
Har du ett problem som behöver lösas?
Nej. Jag behöver bara prata…
Det blir nog lite svårt för dig att prata med honom.
Varför det?
Anledningen till att jag vet om hans namn
är för att någon satt ett pris på hans huvud.
Han har försvunnit. Och många letar redan.
Hur mår din make?
Inte bra.
Jag hade hoppats att Gali skulle få säga hejdå.
Hoppas du förstår mig. I alla fall lite.
Ja, jag förstår.
Nadja, jag är ledsen.
För vad?
Du ska skriva under överklagandet, och återvända till Ryssland.
Jag gav dem brevet, Nadja.
Brevet du skrev till Kolja. De har redan pratat med honom.
Så om du bryr dig om honom, vilket du ju gör,
så måste du samarbeta.
Du är ett monster.
Nikita!
För bort henne, Nikita!
Jag hoppas att hon aldrig återvänder.
Jag hoppas att hon ruttnar där och att ni aldrig mer hörs.
Jag hoppas hon dör där!
För bort henne!
Jag hoppas din dotter ruttnar i helvetet!
Hoppas du aldrig ser din dotter igen.
Jag hoppas hon dör.
Jag hoppas du aldrig ser henne igen.
Hur ska det här funka nu?
Vadim och Nadja skickade in överklagan i morse.
De fick igenom en akut förhandling i rätten. Den pågår nog nu.
Ja, men…Gali?
Som jag sa så släpps hon inom några dagar.
Du ser henne snart.
Bra.
Ska du åka? Ska du inte stanna tills allt är klart?
Nej, tyvärr.
Orna, det var angenämt.
Det här är bäst för Nadja.
Ibland måste man hjälpa folk att hjälpa sig själva.
Och jag gratulerar till en god prestation.
- Gali Levys mamma? - Ja.
Hon kommer återvända. Du ska få se.
Tack.
- Tack så mycket. - Välsigne dig.
Orna Levy?
Polis.
Följ med, du är gripen.
Vänta, vänta.
- Vad vill ni? - Följ med oss.
Vänta en sekund…
Vilka var männen du träffade på La Gardia-hotellet?
Peter, mannen jag talade med,
och Vadim,
Nadjas advokat.
Och två personer som…
…inte sa något, och en säkerhetsvakt tror jag.
Är det här nödvändigt?
Din vän är död.
En rysk livstidsfånge på väg till rättegång.
RYSK INTERN KNIVHUGGEN TILL DÖDS.
De väntade bara på ett tillfälle.
Är du förvånad?
Jag…
Jag mår inte bra.
Vännerna som du hade kontakt med, från den ryska enheten.
Vänta, jag mår inte bra. Jag behöver hjälp.
Drick. Socker.
Männen du var i kontakt med från den ryska enheten
nämnde inte att de planerade att mörda henne?
Du kan inte säga att du inte blev varnad.
Jag…
Jag vill prata med Dori, snälla. Kan jag få min telefon?
- Nej. - Men jag…
Vi är inte i närheten av klara.
- Vi har knappt börjat. - Jag…
Jag mår inte bra.
- Okej. - En sekund, jag…
Jag behöver vård. Jag mår verkligen inte bra.
Det där hjälper inte.
Vi stannar så länge vi behöver.
Timmar, dagar eller veckor om nödvändigt.
Inte nu.
Jag sa ju inte nu.
Meni frågar efter dig.
Vad är det som är så brådskande?
Varsågod.
Se på detta ödets ironi. Vi fortsätter att springa på varandra.
De kommer inte svara. Ryssarna.
Alla har dragit, till och med knubbisen i kippah.
Israelerna… Vi går, vi kan prata på vägen.
- Ska jag gå med dig? - Ja, vi går.
TEL AVIVS POLISHÖGKVARTER
Jag såg dig en del på tv, vet du,
i dina intervjuer. Smärtsamt att kolla på.
Försökte sälja ut stackars Bambi till vilken köpare som helst.
En liten, bräcklig sak,
med de ledsna, bruna ögonen.
- Han har blå ögon. - Jag menar inte Bambi.
Hur som helst så berättade jag att maken är döende,
dottern är fängslad, de har blåst henne. Låt henne vara.
Men Guy? En fet nolla.
Inte för att din kille är ett sådant kap, oss emellan.
Hur fick du dem att gå med på att släppa mig?
Mitt namn är Rita,
och jag är specialattaché vid försvarsdepartementet.
- Är du med Mossad? - Nej, inte Mossad, inte Shin Bet.
Bara Rita. Jag har en väldigt specifik brief.
Vad då "brief"?
Det är en tjänst som innebär en sorts oinskränkt fullmakt,
inom vissa gränser. Starta ett krig? Inte direkt.
MARGARITA BELOV
Men att släppa en stackars mor som inte gjort nåt?
Inte världens undergång.
Du hajar, va? För att säkerställa att jag inte missbrukar det.
Det är sådana kontrollsystem som staten skapar.
Det finns några smarta individer där.
Visste du verkligen inte att de skulle döda henne?
Varför dödade de henne? Hon skrev ju på.
Överklagan kan ha godkänts eller inte.
På det här sättet tar man det säkra före det osäkra.
- Så vad är din brief om? - Förlåt?
Du sa att du hade en specifik brief.
Ja. Att få din dotter till Israel och förhöra henne.
God kväll!
Vi vill båda ha henne tillbaka.
Du vill ha henne hit för att hon är din dotter,
och du har hjärntvättats sedan födseln att tro att det är ditt kall.
Jag vill ha henne hit
för att hon vet något avgörande för rikets säkerhet.
Hon råkade inte säga något om det?
Om vad?
Hör här. Du har gjort ett jävla jobb, generellt sett.
Med media, med politiker.
Men nu är de möjligheterna tyvärr borta,
precis som din lilla ryska.
Så jag tänkte att vi åker till Ryssland ihop,
pratar med lite folk,
äter lite god mat,
skapar lite problem,
och får "allas dotter" tillbaka.
Funkar det inte för dig, så är det lugnt.
Ät upp ditt pitabröd,
och så eskorterar vi dig tillbaka till häktet.
Är du överraskad? Det här är inte Monopol.
Det finns inga "Gå direkt till gå"-kort.
Du och din dotter gillar sällskapsspel, va?
Jag pratade med en av läkarna.
De är väldigt nöjda.
De sa att du är på väg att bli bättre,
och att du kanske kan få åka hem imorgon.
Och jag pratade med Ami.
Han och Sivan kom förbi idag.
De städade och fixade hemma.
Så du får det rent och fint, som du gillar att ha det.
Och det ska regna.
Och Gali ringde.
Hon sa att hon kommer ikväll.
Hon stannar hos oss över helgen.
Hon bad mig hälsa att hon älskar dig så mycket.
Och att du…
…är världens bästa pappa.
VARNING! GIFT! MED KÄRLEK, BENNY
God natt, älskling.
Jag älskar dig så mycket.
GALI
PHANTOM LIMB
RITA: FLYG RF267, PRATA INTE MED NÅGON PÅ VÄGEN.
Undertexter: Elsa Bigestans