TAI IŠGALVOTAS KŪRINYS.
BET KOKIE SUTAPIMAI SU TIKRAIS ŽMONĖMIS, GYVAIS AR MIRUSIAIS,
TIKRAIS ĮVYKIAIS AR VIETOMIS YRA VISIŠKAI ATSITIKTINIAI.
Labas.
Bet orkaitėje yra lazanijos.
Geras… Kokia proga?
Na…
Aš peršuosi.
Žiedas - padaže, todėl atsargiai.
Seniai laikas, tavo dukra tuoj baigs mokyklą.
Kas čia?
- Amis padarė. - Bet kodėl tu geri?
Nes esu geras draugas.
Bet jo čia nėra. Jis nesužinos.
Bet aš žinosiu, supranti? Tik noriu priminti,
kad esu principingas žmogus, jei dar nepastebėjai.
Kalbant apie principus,
noriu pasikalbėti apie vieną dalyką.
Taigi…
Kai ateis laikas,
o laiko dar yra,
norėsiu turėti pasirinkimą.
Ateis akimirka, kai neliks prasmės laikyti mane čia per jėgą.
Laikyti tave? Kaip suprasti?
Čia raktas nuo pašto dėžutės. Ji - Meginim gatvėje.
Ten yra vokelis su dviem kapsulėmis.
Neklausk, iš kur.
Skamba dramatiškai, bet taip nėra.
Atrodo kaip „Advil“ ir tiek. Nenorėjau laikyti namie.
Keičiame temą. Dabar.
Jei atsidursiu ligoninėje…
ir kankinsiuosi,
ir jie nieko daugiau negalės padaryti…
Nekalbėsiu su tavim apie tai.
- Atstok. - Tai ko man prašyti?
Aišku, kad Amio.
- Aš rimtai. - Ne, aš irgi. Patrauk nuo manęs tą raktą.
Aš nejuokauju.
Gerai, negaliu šito žiūrėti…
Kur…
Gal jie suklydo.
Ką pasakysi, Beno? Galėjo taip būti?
Šįvakar apie tai pagalvosiu.
Aš peršuosi.
Žiedas padaže, todėl atsargiai.
Tu toks…
Toks niekšas. Pasigėdytum!
Muši ligonį?
- Kelintą ji turi atvažiuoti? - Susitarėme devintą.
- Jie atsiuntė ataskaitą? - Taip.
Paskaitykime ją kartu.
Orna Levi, 43 m., ištekėjusi, turi vieną vaiką.
Gimusi Izraelyje, Kirjat Mockine, gyvena ten nuo gimimo.
Ponia Levi neturi akademinio išsilavinimo, išskyrus vidurinį.
Šeimos finansinė padėtis suprastėjo,
kai vyras prieš dešimtmetį susirgo Alzheimeriu.
Neseniai vyras buvo paguldytas į intensyvios priežiūros skyrių
dėl stipraus plaučių uždegimo ir ženkliai suprastėjusios būklės.
Sprendžiant iš ponios Levi elgesio, ji yra stipriai linkusi vengti rizikos,
konfliktų ir pasižymi ribotu emociniu atsparumu.
Viskas. Daugiau informacijos nėra.
Keista, kad tokia kaip ji turi tokią dukterį.
Prašom užeiti.
Orna, malonu susipažinti. Aš Piteris.
Vadimas Ulmanskis, valstybinis gynėjas.
Malonu susipažinti.
Kam nors sakėte, kad su jumis susisiekėme ar kad šiandien čia susitinkame?
Ne.
Gerai. Svarbu, kad taip ir liktų,
jei norite, kad šis bendravimo kanalas tarp mūsų liktų atviras.
Prašom sėstis.
Kaip ir sakiau telefonu,
tikiu, kad jūsų valdžia slepia nuo jūsų informaciją,
dėl ko vilkinamos derybos dėl jūsų dukters paleidimo.
Atsiprašau, bet kas jūs?
Aš Piteris.
Esmė tokia.
Prieš kelis mėnesius
rusų pilietė, lankiusis Izraelyje, buvo čia suimta.
Ji vardu Nadia Petrovski. Esu jai atstovaujantis advokatas.
Pasirodo, ponia Petrovski žino dalykų, kurie, kaip čia pasakius,
yra itin svarbūs Rusijai.
Kitą savaitę Izraelis planuoja perduoti ją Jungtinėms Valstijoms.
Mums labai svarbu, kad Nadia neatsidurtų JAV.
Pastarosiomis savaitėmis bandėme išsiderėti tiesioginius mainus.
Nadia grįžta į Rusiją,
o mainais jūsų dukra paleidžiama į Izraelį.
Gerai. Nieko apie tai negirdėjau.
Atsiprašau, bet jūs pasakėte „mums svarbu“.
Gal galėtumėte paaiškinti, kas tie „mes“?
Gal paaiškink jai, kad tam tikrų klausimų geriau neuždavinėti.
Geriau būtų pasakyti…
Gerai, paklausiu kitaip.
Žiūrėkit, mes susitinkame šiame viešbutyje,
ne Rusijos ambasadoje, ne Užsienio reikalų ministerijoje.
Iš kur man žinoti, ar žmogus, su kuriuo kalbėjau, tikrai yra mano dukra?
Atnešk jį.
Ne ten. Kitame lagamine.
Parodyk jai.
Galiu dar su ja pasikalbėti?
Kol kas dar ne.
Pirma turite padėti mums grąžinti Nadią į Rusiją.
Galiu pasikalbėti su valdžia, vos tik čia baigsime.
Deja, nepanašu, kad jūsų valdžia jumis visiškai pasitikėtų,
jei ištisas savaites slėpė nuo jūsų šią informaciją.
Gerai. Aš galiu kreiptis per televiziją.
Galiu duoti interviu ir taip paspausti valdžią.
Deja, tai taip pat nėra įmanoma.
Kodėl ne?
Teismas uždraudė viešai komentuoti šią bylą.
Taigi… nesuprantu.
Kodėl man paskambinote? Kodėl… Ką dar galiu padaryti?
Ironiška, bet ši situacija gali būti akimirksniu išspręsta.
Jei tik Nadia malonėtų pasirašyti apeliaciją,
- tikėtina, kad ji būtų išsiųsta į Rusiją. - Apeliaciją?
Ją pavertė elektroninių nusikaltimų organizatore.
Bet, tiesą sakant, ji - tik naivi mergaitė.
Jos net svajonės mergaitiškos.
Ji fantazuoja apie pasaką, kad JAV pasiūlys jai sandorį,
ir ji gyvens naują gyvenimą Malibu paplūdimyje.
NADIA PETROVSKI
Bet iš tiesų ji daugybę metų pus JAV kalėjime,
o paskui ją deportuos į Rusiją.
Norime, kad jūs pamėgintumėte įtikinti ją pasirašyti apeliaciją.
Ji šiame pasaulyje neturi nieko.
Augo be šeimos… vaikų namuose.
Tam tikra prasme mes buvome vienintelė jos šeima, panašiausi į tėvus.
O dabar ji maištauja prieš mus.
Tuo tarpu jūsų tikslai yra aiškūs ir pagirtini.
Gal ji įsiklausys į nuoširdų jūsų prašymą.
Kada galiu ją pamatyti?
Gerai, pasikalbėjau su jais. Leidimas duotas.
Jie jūsų lauks prie vartų.
Labai ačiū, Aviva. Viso.
Man nekils bėdų prie įėjimo?
Ji - užsienietė,
todėl ją gali lankyti ne vien artimiausi giminės.
Taigi, užpildžiau jos vardu prašymą, kad jums leistų ją aplankyti.
Pamėginsime įsiprašyti.
DORIS: AR ŠIANDIEN VIS DAR SUSITINKAME?
Sakėte, kad valdžia apie tai žinojo jau ištisas savaites.
Apie visus šiuos mainus.
Žinojo ir „Shin Bet“?
Aš asmeniškai pateikiau prašymą.
O ką?
Šiaip, bendravau su vienu iš jų.
Jis apie tai neužsiminė.
Ši ekstradicija labai svarbi JAV,
akivaizdu, jis neturėjo pagrindo jums užsiminti.
Atvirkščiai.
DORIS: ORNA?
Ne…
Sakėte, kad ateis mano advokatas. Čia ne mano advokatas.
- Kaip suprasti? - Aš ponios Petrovski advokatas.
- Aš ją įtraukiau į lankytojų sąrašą. - Nereikia aiškinti. Išvesk mane!
Nadiuša,
- tavo advokatas atsistatydino. - Atsistatydino, žinau.
Ir tu atsistatydinsi, jei tau pagrasins taip kaip jam.
Kas ji?
Aš neįtraukiau jos į sąrašą. Į ką spoksot?
Į ką spoksot? Jums čia spektaklis?
Kas čia vyksta? Kas ji?
Aš jos advokatas ir aš… Nadiuša, prašau.
Dar kartą pavadink mane Nadiuša ir nežinau, ką tau padarysiu.
Manei, kad pamačius ją
mane apims nostalgija ir bėgsiu paskui jus kaip maža mergytė?
Nesiartink prie manęs!
Gana!
Ar ji - ne tos narkomanės motina?
Taip, čia Gali Levi, kuri buvo suimta Rusijoje, motina.
Gerai.
Dešimt minučių.
Ateikit.
Kodėl neparašėte normalaus prašymo?
Atsiprašau, jei ji paprašys…
Nebuvo…
Manau, suprantu.
Jie pažadėjo paleisti jūsų dukrą, jei kas? Jei grįšiu į Rusiją, taip?
Daugiau mažiau.
Gerai, pasikalbėkim.
- Gerai. - Turit vaistų nuo galvos skausmo?
Paracetamolio?
Galima dar dvi?
Ateičiai.
Tai gal aš pradėsiu.
Čia mano dukra. Gali.
Pasirinkote įdomią nuotrauką.
Tikrai?
Jos nerodo, kai kalbate per televiziją.
Tiesa. Nerodo.
Mano komunikacijos konsultantei ši nuotrauka nepatinka.
Bet jums atrodo, kad joje matyti kita jūsų dukters pusė.
Tai, ką pernelyg sudėtinga paaiškinti per penkių minučių interviu.
Būtent.
Kaip tą faktą, kad ji - pavojinga nusikaltėlė?
Taip, tiesa. Bet…
Aš žinau, kodėl esu čia.
Taigi…
Galiu 100 % pasakyti, kad jei tai būtų susiję tik su saujele narkotikų,
mes čia dabar nesėdėtume.
Tai ką jūs sakote?
Aš sakau… jei jūsų dukrai jie pasiūlo išeitį,
turbūt norėsite ja pasinaudoti. Greitai.
Todėl ir esu čia.
Klausykit, aš nežinau, dėl ko čia patekote.
Bet manau, kad esate ypatinga.
Jums rūpi.
Nes sutikote su manimi pasikalbėti.
Nes gal giliai širdyje norite padėti.
Aš tą padarysiu. Pasirašysiu apeliaciją.
Bet turiu vieną sąlygą.
Man tik reikia išsiųsti laišką. Privačiai, ne per kalėjimą.
Jei sužinosiu, kad parodėte jį advokatui ar kam kitam, manęs daugiau nepamatysit.
Išsiųskite jį. Po to sugrįžkite.
Gerai.
Jelena? Važiuoju. Jis pabudo?
Dar ne.
Gydytojas jį apžiūrėjo?
Taip. Paaiškino, kad CRP tebekyla,
nes plaučių uždegimas nepasiduoda gydymui antibiotikais.
Todėl jie pamėgins pakeisti antibiotikus, be to, vėl paėmė kraujo.
Jis tave atpažįsta?
Ne.
Eik, pailsėk.
- Gerai, viso. - Viso.
Orna.
Orna, palauk. Turiu tau paaiškinti.
- Sustok sekundėlei. - Neik čia. Neturėtum čia būti.
Nėra juoda ir balta. Jie ne viską tau pasakė.
Klausyk, Rusija nėra vieninga, yra keli balsai.
Yra protingas, diplomatiškas balsas
ir yra krūva maitvanagių,
kitaip tariant, žvalgybos agentūrų.
Jie ir suėmė Gali,
kad panaudotų ją kaip svertą, siekdami išlaisvinti savo agentę.
Pamatysi, kai tą Nadią Petrovski išsiųs į JAV,
maitvanagiai taip pat dings
ir galėsime vėl normaliai dirbti su protingais žmonėmis…
Bet tu žinojai, Dori.
Tiksliai žinojai, kodėl viskas užstrigo. Žiūrėjai man į akis ir tylėjai.
Nėra taip, kad norėjau kažką nuo tavęs nuslėpti.
Norėjau viską tau papasakoti.
Aš tik bijojau, kad nutiks šitaip.
Kad neatsispirsi ir galų gale įgyvendinsi jų reikalavimus.
Ar žinai, kuo kaltinama agentė, su kuria šiandien susitikai?
Jie tau pasakė?
Iš kur išvis žinai, kad mes susitikome?
Nes tai mano darbas.
Ji - ne vaikas, kaip Gali.
Šiandien susitikai su moterimi, kuri vadovavo grupei programišių,
pridariusių baisių dalykų pasauliniu mastu.
Reketavimas, žmonių pakišinėjimas… Roni…
- Prašau, nesileisk tų žmonių išnaudojama. - Pamiršk.
Tiesiog atsakyk.
Jei jos neišduos Jungtinėms Valstijoms,
ar tau tai viską sugadins? Asmeniškai?
Taip.
Taip, žinoma.
Gerai.
Orna, tai ne tie žmonės, kuriais gali pasitikėti.
O tavim galiu?
IŠVERSTI RUSŲ - ANGLŲ
Brangiausias Kolia, rašau žinodama, kad susirauksi. Susikaupk, mažuti.
NADIA.EXE
SU GIMTADIENIU, KOLIA!!!
Man neliko pasirinkimo, turiu viską baigti.
Prašau, prisimink mane tokią, kokia buvau, Nadenka.
- Klausau. - Vadimai, atsiprašau, kad taip vėlai.
Nepasakiau jums vieno dalyko,
- svarbaus dalyko. - Orna, jūs dėl to nekalta.
Dėl ko nekalta?
Dėl paracetamolio.
- Alio? - Taip…
Maniau, skambinate dėl to.
Nadia šįvakar pabandė nusižudyti. Su vaistais nuo skausmo.
Kalėjimas pranešė, kad ji juos kaupė ištisus mėnesius.
Išgėrė virš 50 piliulių.
Kaip ji?
Intensyvios terapijos skyriuje.
Ją perkėlė į kalėjimo ligoninę.
Gerai…
Ko jūs man nepasakėte?
Alio?
To, kad turiu dar kartą su ja susitikti.
Galiu aplankyti ją toje ligoninėje?
Ačiū.
Labas.
Kaip jautiesi?
Kaip žmogus, kuriam į gerklę sugrūdo šimtą vamzdelių.
Atnešiau kelis Gali drabužius.
Pamaniau, gal norėsi persirengti.
Atrodai panašaus sudėjimo, lyg ir.
Klausyk, dėl tų piliulių, kurias daviau, nemaniau, kad ruošiesi…
Nesijaudink. Tos dvi, kurias man davei, nekaltos.
Tai buvo kolektyvinės pastangos.
Vis tiek nesmagu.
Gali atsipalaiduoti.
Jei būčiau tikrai norėjusi nusižudyti, dabar nesikalbėtume.
Man tik reikėjo gryno oro.
Nemanau, kad būtum parašiusi tokį laišką, jei būtų reikėję tik oro.
Perskaitei mano laišką?
Kas toks Kolia?
Ne tavo reikalas.
Tavo brolis? Rašai jam taip, lyg būtų jaunesnysis brolis.
Aš neturiu brolių.
Tai jis - vaikas iš vaikų namų?
Žodžiu…
Akivaizdu, kad jis tau brangus.
Ir jis ne JAV, jis Rusijoje. Jis ten.
Prašau.
Nemėgink manimi manipuliuoti.
Aš iš esmės iš to duoną valgau. Tu manęs nepažįsti.
Jei manai, kad amerikiečiai pasiūlys tau sandorį ar…
Žinau. Nesu kvaila.
Bet aš negrįšiu pas tuos žmones į Rusiją.
Atsiprašau. Čia mano vyro slaugė. Jis sunkiai serga.
Šiaip jau, miršta.
O mano dukra ne čia, negali būti šalia.
Tai ką, dabar turėčiau tavęs pagailėti ar ką?
Klausyk…
Suprantu, kad dabar tu negalvoji apie save. Aš suprantu.
Bet taip pat… Žinau, kad turi širdį.
Ir taip, tu turi galimybę išgelbėti mano dukterį.
Ar supranti tai?
Tiesiog pasakyk man…
ar yra šansų, kad pasirašysi tą apeliaciją.
Kaip matai…
aš verčiau mirčiau.
Apgailestauju dėl tavo dukters.
Sveiki, Orna, čia dr. Droras iš Vidaus ligų skyriaus palatos C.
Benio būklė per naktį pablogėjo.
Norėtume, kad kuo skubiau atvažiuotumėte.
Deja, jis nebereaguoja į gydymą.
Perkėlėme jį į sterilią palatą, kad užkirstume kelią infekcijoms,
be to, turėjome suleisti raminamųjų. Jis labai blaškėsi.
Vis nusiimdavo deguonies kaukę.
Kai atvažiuosite, pakalbėsime apie tai, kas toliau.
Ačiū.
Raktas…
Paėmei raktą?
Kokį raktą?
Ne, Beni, tu nepririštas.
Vakar tave pririšo,
nes truputį susijaudinai, jie nenorėjo, kad susižeistum,
bet tavo rankos nepririštos, meile.
Nėra jokios spynos. Tau nereikia rakto.
Turi paimti raktą ir nuvažiuoti į paštą.
Gerai.
Nuvažiuosiu, kai ateis Jelena.
Uždėkime tau kaukę.
- Šitaip tau negerai. - Ne…
Tai svarbu.
Važiuok dabar
ir padaryk, kaip prašau.
Ateik čia.
Nesakyk mamai.
Gali,
paimk raktą ir padaryk, ką man pažadėjai.
Nesijaudink, Gali. Mama nenusimins.
Ji nenusimins.
PAŠTO DĖŽUTĖ NR. 215
Mama, galim pasikalbėti?
Apie ką? Kas nutiko?
Šįryt susitikome Beną Dovą.
Jis mums pateikė niūrią ateities prognozę.
Vieni vaistai gali padėti, kiti gali pakenkti.
Viskas kainuoja milijonus, nes draudimas vaistų nekompensuoja,
tad turime nuspręsti čia ir dabar.
Visi mus spaudžia apsispręsti,
nes jam pasisekė susirgti sparčiai progresuojančia forma.
Žiauru.
Kaip reaguoja tėtis?
Jis iškart nubėgo pranešti broliams.
Jis neįtikėtinas…
Jam taip svarbu apie viską pakalbėti,
viską suplanuoti, lyg būtų nuotaka siaubūnė, planuojanti vestuves.
Dievaži, manau, jam tai patinka.
Ką, verki?
Galbūt.
Neturėtum verkti, tu mano mama.
Gerai.
Mane tai verčia nerimauti.
Gerai, viskas, baigiau.
Vis dar drėgna. Labai drėgna.
- Gerai, dabar viskas. - Prašau tavęs baigti.
- Gerai, jau. Nuo… dabar. - Dabar.
Mano apleista dukra.
Paklausyk manęs.
Žinau, atrodo, kad tai užvaldo mūsų gyvenimus,
bet pažadu, kad taip bus ne visada. Gerai?
Tai kas nutiko?
Tau viskas gerai?
Taip, viskas puiku.
Gerai.
Bent jau tiek.
Ji žino, kad JAV jos išskėstomis rankomis nelaukia,
bet vis tiek… ji nenori grįžti į Rusiją.
Taip, mes tą irgi pastebėjome.
Gal jei galiu… Gal galiu jai ką nors pasiūlyti?
Ką nors jai pažadėti ar ką nors duoti?
Paklausyk, Piteri, man reikia, kad dukra grįžtų namo.
Jos tėvas sunkiai serga. Jam jos reikia. Ji turi jį pamatyti.
Atsiprašau, bet ne aš diktuoju sąlygas.
Mano darbas - tik vieną kartą paskambinti.
Nadia sutinka pasirašyti apeliaciją, Nadia nesutinka.
Jei ji nesutinka, tada man labai gaila.
Taip, visiems gaila.
Atsiprašau?
Tau gaila, jai gaila. Visiems visą laiką gaila.
Man irgi gaila.
Žinau, kaip priversti ją pasirašyti apeliaciją.
Prieš pabandydama nusižudyti, ji paprašė išsiųsti priešmirtinį laišką.
Jam pablogėjo per kelias paskutines valandas.
Buvo pažeistos smegenys.
Dabar jau niekuo negalime jam padėti.
Tai gali tęstis kurį laiką, todėl dėmesį sutelksime į palaikomąjį gydymą,
- kad jam būtų kuo patogiau. - Aišku.
Ačiū, Sivan. Eikime prie kito paciento.
DORIS: ATEIK Į VALGYKLĄ. REIKIA PASIKALBĖTI.
Ką čia veiki?
Kas čia?
- Tai geras dalykas, patikėk. - Sveiki, Orna.
Žinoma, atpažįstu jus iš televizijos.
Aš Gajus. Dirbu su Doriu.
Prisėskit.
Spėju, dabar jūsų galvoje sukasi daug minčių.
Tu mane seki? Kodėl tu čia?
Tu tikrai turi tai išgirsti.
Užtruks tik kelias minutes.
Orna, šiuo metu rengiama sutartis
su Rusija dėl Sirijos.
Mes turime pasirašytą premjero įsipareigojimą,
kad Gali paleidimas bus privalomoji sutarties sąlyga.
Iki šiol jie nenorėjo susieti šių dalykų.
Orna, mudu nepažįstame vienas kito, bet Doris gali paliudyti,
kad gal ir nesu mandagiausias žmogus, bet kalbu kaip yra.
Ir sakau jums, kad po šio susitarimo
jūsų dukra garantuotai grįš namo.
Tik prireiks trupučio laiko.
Kiek laiko?
Nuo pusmečio iki metų.
Ne. Tada ne.
Jos tėvas neturi pusmečio.
Negalite tikėtis, kad bus skubinamos derybos,
turinčios užkirsti didžiulį karinį konfliktą,
vien todėl, kad buvo sulaikyta turistė, grįžusi iš Indijos.
Taip pat žinome, kad jūsų vyras guli mažoje palatoje viršuje,
prižiūrimas gydytojų ir slaugių, turinčių dar 50 pacientų.
Tikrai nelengva.
Turime priėjimą prie VIP sveikatos apsaugos sistemos.
Užteks tik paskambinti
ir jūsų vyras bus prižiūrimas kiaurą parą privačioje palatoje.
Ačiū. Manęs nedomina.
Orna.
Jei dabar išeisite, neturėkite iliuzijų.
Atėjome vizgindami uodegas, bet kai reikia, mokame įkąsti.
Gajau, tai nebūtina.
Jūsų apsilankymai pas Nadią, bandymai ją paveikti,
kelionės į La Gardia gatvę.
Esate girdėjusi apie „bendravimą su užsienio agentu“?
Už tai galite sėsti 15-ai metų.
- Gajau, gana! - Užsičiaupk, Dori!
Jei manote, kad darote tai, kas geriausia jūsų dukrai, klystate.
Negalėsite nuveikti nieko gero, kai būsite už grotų.
Yra didelė tikimybė, kad taip ir nutiks.
Patariu viską apgalvoti.
Jei ką nors padariau ne taip, pirmyn, suimkite mane.
Dėl visų kitų reikalų susisiekite su mano advokatu Vadimu Ulmanskiu.
Geros dienos.
Orna.
Atsiprašau, jis man nesakė, kad šitaip grasins.
Ką dar jam apie mane papasakojai?
Tai buvo klaida, bandžiau tau padėti. Padariau klaidą.
Daug klaidų, gerai?
Nereikėjo slėpti nuo tavęs Nadios,
išvis nereikėjo tavęs čia atsivesti.
Turbūt jų yra ir daugiau,
esu kaltas, bet tikrai bandau tau padėti.
Kieno tu pusėje, Dori? Ar tu bent mano pusėje?
Aišku, kad aš tavo pusėje. Tik tavo.
Tai kaip manai, ką dabar turėčiau daryti?
- Orna… - Ne. Tu mano pusėje, ar ne?
Tada prašau, pasakyk man.
Ką turėčiau dabar daryti?
Turėtum sutikti su pasiūlymu.
Aš tavimi nebetikiu.
Ačiū.
Matau, vilki vienus iš marškinėlių.
Taip.
Drabužiai čia labai bjaurūs.
Galėčiau apsimauti šiukšlių maišą. Vis tiek būtų geriau.
Bet ne, jie gražūs. Ačiū, kad atėjai.
Tavo dukra mėgsta tokią muziką?
Ar tai grupė?
Rusų grupė. Jie iš to paties miesto kaip ir aš. Iš Rostovo prie Dono.
Galiu tau pagroti vieną dalyką?
Gali dažnai klausydavo šios dainos. Ji buvo jos mėgstamiausių sąraše.
Žinai šitą dainą?
Ne dainą, bet girdėjau šitą vardą.
Juris Glaskovas.
Toks ir dainos pavadinimas.
Žinai, kuo mane kaltina Jungtinėse Valstijose?
Sako, kad jei klientui reikėdavo programišių projektui, kreipdavosi į mane.
O aš juos suvesdavau su reikiamais žmonėmis.
Taigi, Juris Glaskovas… truputį panašus.
Bet jis padeda klientams gauti ginklų.
Jis pardavinėja ginklus Rusijoje?
Kaip man su juo pasikalbėti?
Turi problemą, kuriai reikia sprendimo?
Ne. Man reikia… Man tik reikia… Man reikia pasikalbėti…
Gali būti sunkoka tau su juo pasikalbėti.
Kodėl?
Jo vardą žinau tik todėl,
kad kažkas paskyrė atlygį už jo galvą.
Supranti, jis dingo. Ir kai kurie žmonės jo jau ieško.
Kaip laikosi tavo vyras?
Prastai.
Tikėjausi, kad Gali sugrįš atsisveikinti.
Tikiuosi, supranti mane… bent truputį.
Taip, aš suprantu.
Nadia, man labai gaila.
Dėl ko?
Tu pasirašysi apeliaciją ir sugrįši į Rusiją.
Aš atidaviau jiems laišką, Nadia.
Laišką, kurį parašei Koliai. Jie jau su juo pasikalbėjo.
Jei jis tau brangus, o akivaizdu, kad taip ir yra,
tu bendradarbiausi.
Tu esi pabaisa.
Nikita!
Išvesk ją, Nikita!
Orna, tikiuosi, ji niekada negrįš.
Tikiuosi, ji supus ten ir daugiau niekad su tavim nebesusisieks.
Tikiuosi, ji ten mirs!
Išvesk ją!
Tikiuosi, tavo dukra supus pragare!
Tikiuosi, daugiau niekad nepamatysi savo dukters!
Tikiuosi, ji mirs!
Tikiuosi, daugiau niekada jos nebepamatysi!
Tai kaip dabar viskas bus?
Vadimas su Nadia šįryt pateikė apeliaciją.
Jiems buvo surengtas skubus teismo posėdis. Turbūt vyksta dabar.
Taip, bet… Gali?
Kaip ir sakiau, ji bus paleista per kelias artimiausias dienas.
Netrukus ją pamatysi.
Gerai.
Tu išvyksti? Nepasiliksi, kol viskas bus baigta?
Deja, ne.
Orna, buvo malonu.
Taip bus geriausia Nadiai.
Kartais reikia padėti žmonėms padėti patiems sau.
Sveikinu su labai puikiu pasiekimu.
- Gali Levi mama? - Taip.
Ji grįš. Pamatysite, ji grįš.
Ačiū.
- Labai ačiū. - Telaimina Dievas.
Orna Levi?
Policija.
Eikite su mumis, jūs sulaikoma.
Palaukite.
- Bet ko jūs norite? - Prašau eiti su mumis.
Sekundėlę…
Kas tie vyrai, su kuriais susitikote „La Gardia“ viešbutyje?
Piteris, tas, su kuriuo kalbėjau,
ir Vadimas,
Nadios advokatas.
Ir kiti du žmonės, kurie…
nieko nekalbėjo ir, regis, apsauginis.
Ar tai būtina?
Tavo draugė negyva.
Rusų kalinė, nuteista iki gyvos galvos, pakeliui į teismą.
SULAIKYTOJI RUSĖ MIRTINAI SUBADYTA.
Jie tik laukė progos.
Tave tai stebina?
Aš…
Aš prastai jaučiuosi.
Tavo draugai, su kuriais bendravai, rusų operatyvininkai.
Palauk, prastai jaučiuosi. Man reikia pagalbos.
Išgerk. Cukrus.
Tavo draugai, su kuriais bendravai, iš rusų žvalgybos,
jie tau nepapasakojo, kaip ketino ją nužudyti?
Negali sakyti, kad neperspėjome.
Aš…
Aš noriu pasikalbėti su Doriu, prašau. Galiu atgauti telefoną?
- Ne. - Bet aš…
Mes toli gražu nebaigėme.
- Mes vos pradėjome. - Aš…
Aš prastai jaučiuosi.
- Gerai. - Sekundėlę, aš…
Sakau tau, man reikia gydytojo. Aš tikrai prastai jaučiuosi.
Tai tau nepadės.
Būsime čia tiek, kiek reikės.
Valandas, dienas, jei prireiks, savaites.
Ne dabar.
Pasakiau „ne dabar“, ar ne?
Menis tave kviečia.
Gal gali pasakyti, kas tokio skubaus?
Prašau.
Tai bent likimo išdaiga. Vis susitinkame.
Jie tau neatsako. Rusai, taip?
Visi išvažiavo, net ir storulis su kipa.
Izraelietis… Bet eikime, pakeliui pasikalbėsime.
- Aš einu su tavimi? - Taip, taip, mes einame.
IZRAELIO POLICIJA TEL AVIVO KOMISARIATAS
Žinai, dažnai mačiau tave duodančią interviu
per televiziją. Nelengva žiūrėti.
Bandai parduoti tą vargšą Bembį bet kam, kas pirks.
Mažytį, traputį padarėlį
su tomis liūdnomis rudomis akimis.
- Jo akys mėlynos. - Kalbėjau ne apie Bembį.
Žodžiu, pasakiau jiems: jos vyras miršta,
jos dukra kalėjime, ją apgavo. Atstokite nuo jos.
Bet Gajus? Iš jo jokios naudos.
Nors ir tavo vaikinas ne deimančiukas, tarp mūsų kalbant.
Tai kaip jie tau leido mane išsivesti?
Aš vardu Rita,
esu Gynybos ministerijos specialioji atašė.
- Tai dirbi Mosade? - Ne, ne Mosade, ne „Shin Bet“.
Tik Rita. Turiu labai konkrečią užduotį.
Kaip suprasti „užduotį“?
Šis postas suteikia tam tikrą veiksmų laisvę,
bet proto ribose. Taigi, ar galiu sukelti karą? Nelabai.
Bet išlaisvinti vargšę motiną, kuri nieko tokio nepadarė?
Ne pasaulio pabaiga.
Bet supratai, ar ne? Taip užtikrina, kad nepiktnaudžiaučiau
valstybės sugalvotais stabdžiais ir atsvaromis.
Tikrai, ten yra labai protingų žmonių.
Sakyk, tikrai nežinojai, kad jie ją nužudys?
Kodėl ją nužudė? Ji pasirašė apeliaciją.
Apeliacija galėjo būti patvirtinta arba atmesta.
Bet šitaip - atsarga gėdos nedaro.
- Tai kokia tavo užduotis? - Atsiprašau?
Sakei, kad turi konkrečią užduotį.
Taip. Parvežti tavo dukrą į Izraelį ir apklausti.
Labas vakaras!
Klausyk, abi norime, kad ji grįžtų.
Tu nori, kad ji grįžtų, nes ji - tavo dukra,
ir tau nuo gimimo pudrino smegenis, kad toks yra tavo pašaukimas.
Aš noriu, kad ji grįžtų,
nes ji žino informaciją, labai svarbią šalies saugumui.
Ji apie tai tau neužsiminė, tiesa?
Apie ką?
Klausyk, apskritai paėmus, nuveikei velnišką darbą.
Su žiniasklaida ir politikais.
Bet dabar, deja, tie keliai užsivėrė
su rusaitės mirtimi.
Todėl pamaniau, keliaukime į Rusiją kartu,
pasikalbėkim su keliais žmonėmis,
skaniai pavalgykime,
užvirkime košę,
parvežkime „visų dukrą“ namo.
O jei tau netinka, viskas gerai.
Užbaik savo pitą,
parlydėsime tave į kalėjimą.
Ką, stebiesi? Čia ne „Monopolis“.
Nėra kortelės „Išėjimas iš kalėjimo“.
Judvi su dukra mėgstate žaisti stalo žaidimus, tiesa?
Pasikalbėjau su vienu iš gydytojų.
Jie labai patenkinti.
Sakė, kad tavo būklė gerėja,
gal net rytoj galėsi grįžti namo.
Ir pasikalbėjau su Amiu.
Jie su Sivan šiandien buvo atėję.
Jie išvalė ir sutvarkė namą.
Todėl bus gražu ir švaru, kaip tu mėgsti.
Be to, turėtų palyti.
Ir skambino Gali.
Sakė, kad šįvakar grįš.
Ir paviešės pas mus savaitgalį.
Ir ji norėjo pasakyti, kad labai tave myli.
Ir kad tu esi…
nuostabiausias tėtis pasaulyje.
ATSARGIAI! NUODAI! MYLIU, BENIS
Labanakt, mano meile.
Aš labai tave myliu.
GALI
„FANTOMINĖ GALŪNĖ“
RITA: SKRYDIS RF267 PAKELIUI SU NIEKUO NEKALBĖK.
Išvertė Sandra Siaurodinė