DETTE ER FIKTION.
ENHVER LIGHED MED VIRKELIGE PERSONER, HÆNDELSER OG STEDER ER TILFÆLDIG.
Hej.
Der er lasagne i ovnen.
- Lækkert. Hvad skyldes det? - Tja…
Jeg frier til dig. Ringen ligger i maden, så pas på.
Endelig. Din datter bliver snart student.
Ad, hvad er det?
- Ami har lavet det. - Hvorfor drikker du det?
- Fordi jeg er en god ven. - Han ved det jo ikke.
Men jeg ved det. Og må jeg minde dig om,
at jeg har mine principper, hvis du ikke havde opdaget det.
Apropos principper, så er der noget, jeg vil tale med dig om.
Altså…
Når den tid kommer…
Og der er stadig tid.
…vil jeg gerne have en mulighed.
Vi vil nå til et punkt, hvor du ikke skal beholde mig her.
Beholde dig? Hvad mener du?
Her er nøglen til en postboks på Meginim.
I den ligger en lille konvolut med to kapsler i.
Spørg ikke, hvor de kommer fra. Det er ikke så dramatisk, som det lyder.
De ligner Ipren, så jeg ville ikke have dem i huset.
- Nu skifter vi emne. - Hvis jeg ender på hospitalet…
…og jeg lider, og de ikke kan gøre mere…
- Jeg vil ikke tale om det. Hold op. - Hvem skal jeg så bede om det?
Du kan jo spørge Ami.
- Jeg mener det. - Også mig. Fjern den nøgle. Seriøst.
Jeg gider ikke se det der. Hvor er…
Måske tager de fejl.
Er der ikke en chance for det?
Jeg skal overveje det natten over.
Jeg frier til dig.
Ringen er i maden, så pas på.
Hvor er du…
Dumme skid! Skam dig!
Slår du en syg mand?
- Hvornår kommer hun? - Vi mødes klokken ni.
- Har de sendt rapporten? - Ja, vi kan gennemgå den.
Orna Levy, 43 år, gift, mor til et barn.
Født i Israel i Kiryat Motzkin. Har boet der altid.
Fru Levy har ingen videregående uddannelse efter studentereksamen.
Familiens økonomi er blevet forringet,
siden manden fik Alzheimer's for cirka ti år siden.
For nylig blev manden indlagt på intensivafdelingen
med lungebetændelse. Hans tilstand er betydeligt forværret.
Fru Levys opførsel tyder på en høj grad af risikoaversion,
en tendens til at undgå konflikter og begrænset psykisk robusthed.
Vi har ikke yderligere oplysninger.
Mærkeligt, at en som hende har sådan en datter.
Kom indenfor.
Orna, en fornøjelse at møde dig. Jeg hedder Peter.
Vadim Ulmanski, forsvarer.
Goddag.
Har du fortalt nogen, at vi kontaktede dig, og at vi mødes i dag?
Nej.
Godt. Det er vigtigt, hvis du ønsker at fortsætte kommunikationen med os.
Værsgo at sætte dig ned.
Som jeg sagde i telefonen, tror jeg, din regering tilbageholder oplysninger om,
hvorfor forhandlingerne om din datters løsladelse er gået i stå.
Undskyld, men… hvem er du?
Peter.
Nu skal du høre.
For et par måneder siden blev en russisk statsborger anholdt her.
Hendes navn er Nadja Petrovskij. Jeg er hendes forsvarer.
Det viser sig, at frøken Petrovskij ved visse ting,
som er meget følsomme for Rusland.
I næste uge vil Israel udlevere hende til USA.
For os er det meget vigtigt, at Nadja ikke ender i USA.
Vi presser på for en byttehandel. Nadja kommer hjem til Rusland,
og til gengæld sender de din datter til Israel.
Okay, det har jeg ikke hørt om før.
Du sagde "vigtigt for os". Må jeg få at vide, hvem "os" er?
Forklar hende, at visse spørgsmål stiller man ikke.
Det er bedre at sige…
Så spørger jeg på en anden måde.
Vi mødes her på et hotelværelse.
Ikke på den russiske ambassade eller i Udenrigsministeriet.
Hvordan ved jeg, at hende, jeg talte med, er min datter?
Hent det.
Ikke den. Den anden kuffert. Vis hende det.
- Må jeg tale med hende igen? - Ikke endnu.
Først skal Nadja hjem til Rusland.
Jeg kan tale med regeringen lige efter det her.
Desværre lader det ikke til, at regeringen har tillid til dig,
hvis de har skjult det her for dig i ugevis.
Okay. Jeg kan gå på tv.
Jeg kan give et interview, som vil lægge pres på regeringen.
- Det er desværre heller ikke muligt. - Hvorfor ikke?
Der er nedlagt udtaleforbud.
Jeg forstår ikke…
Hvorfor ringede I til mig? Hvad kan jeg gøre?
Det ironiske er, at sagen kan være løst på et øjeblik.
Hvis Nadja underskriver anken,
- bliver hun formentlig sendt til Rusland. - Anken?
De fremstiller hende som en cyberkriminel bagmand.
Men hun er bare en naiv, lille pige.
Hun drømmer som en lille pige.
Hun bilder sig ind, at USA vil lade hende indgå en aftale
og få et nyt liv på Malibu Beach.
I virkeligheden får hun flere års fængsel, før de sender hende hjem til Rusland.
Du skal overtale hende til at underskrive anken.
Hun er helt alene i verden.
Hun voksede op uden familie på et bosted.
Vi var på en måde det nærmeste, hun kom på at have forældre.
Og nu gør hun oprør mod os.
Dit mål er til gengæld gennemskueligt og beundringsværdigt.
Måske vil en oprigtig bøn fra dig nå ind til hende.
Hvornår kan jeg se hende?
Alt er godkendt. De venter på jer ved hovedindgangen.
Tak, Aviva. Farvel.
Får jeg ikke problemer ved indgangen?
Hun er udlænding, så hun må få besøg uden for den nærmeste familie.
Jeg har ansøgt om besøg i hendes navn. Vi finder ud af det.
DORI HAR VI EN AFTALE I AFTEN?
Du sagde, at myndighederne har vidst det her i flere uger.
Om hele byttehandlen. Gælder det også efterretningstjenesten?
Jeg har selv sendt anmodningen. Hvorfor?
Jeg har været i kontakt med en derfra. Han nævnte ikke noget om det.
Udleveringen er meget vigtig for USA,
så selvfølgelig fortæller de ikke dig om den.
Tværtimod.
DORI ORNA?
Nej nej nej. Det er ikke min advokat.
- Hvad mener du? - Jeg er hendes advokat.
- Hun er på besøgslisten. - Glem det. Jeg vil ud.
- Nadjusja, din advokat har trukket sig. - Det ved jeg godt.
Og det gør du også, når de begynder at true dig. Hvem er hun?
Hun er ikke på listen. Hvad glor du på? Tror du, det er en cirkusforestilling?
- Hvad sker der? Hvem er hun? - Jeg er hendes advokat, og… Nadjusja.
Hvis du kalder mig Nadjusja igen, ved jeg ikke, hvad jeg gør.
Troede I, hun ville gøre mig nostalgisk, så jeg kom rendende som en lille pige?
- Hold dig fra mig! - Stop det der.
Er det ikke hende junkiens mor?
Jo, Gali Levy, som blev anholdt i Rusland.
Okay.
Ti minutter.
Værsgo.
Hvorfor har I ikke udfyldt en officiel anmodning?
Beklager, men…
Det var ikke…
Har jeg ret i, at de vil løslade din datter, hvis jeg tager til Rusland?
- Mere eller mindre. - Så lad os snakke.
- Okay. - Har du en hovedpinepille? Panodil.
Må jeg få to til?
Til senere.
Måske skal jeg begynde.
Det er min datter, Gali.
- Interessant valg af billede. - Er det?
Det viser de ikke i fjernsynet.
Det har du ret i. Min medierådgiver kan ikke lide det.
Men du vil vise en anden side af din datter.
Noget, som er for svært at forklare i fem minutters interview.
Præcis.
For eksempel at hun er en farlig forbryder.
- Ja, men… - Jeg ved, hvorfor jeg er her.
Så…
Så jeg kan sige med sikkerhed, at hvis det bare var en smule narko,
sad vi ikke her nu.
Hvad mener du?
Jeg mener, at hvis de tilbyder din datter en udvej,
er det nok en god idé at tage imod den. Hurtigt.
Derfor er jeg her.
Jeg ved ikke, hvad du har lavet, men der er et eller andet ved dig.
Du er ikke ligeglad.
Du sagde ja til at tale med mig. Måske vil noget i dig gerne hjælpe.
Jeg gør det. Jeg underskriver anken.
Men på én betingelse.
Jeg skal have sendt et brev. Privat, ikke gennem fængslet.
Hvis du viser det til advokaten eller nogen andre, ser du mig ikke igen.
Send det. Og kom tilbage.
Okay.
Jelena? Jeg er på vej. Er han vågnet?
- Ikke endnu. - Har lægen tilset ham?
Ja, han forklarede, at CRP stiger, fordi antibiotikummet ikke virker.
De prøver med en anden slags, og så tog de blodprøver igen.
Og… ved han, hvem du er?
Nej.
Tag hjem og hvil dig.
Okay, hej.
Orna.
- Vent, jeg skal forklare noget. - Du skal ikke komme her.
De har ikke fortalt dig alting.
Rusland er ikke én blok. Der er flere stemmer.
En fornuftig, diplomatisk stemme og en flok gribbe fra efterretningsvæsnet.
De anholdt Gali for at bruge hende til at få løsladt deres egen agent.
Når Nadja Petrovskij bliver sendt til USA, forsvinder gribbene,
- og så kan vi arbejde fornuftigt igen… - Du vidste det, Dori.
Du vidste, hvorfor det trak ud, og du sagde ingenting.
Det var ikke for at skjule noget for dig.
Jeg var bange for, at det her ville ske.
At du ikke kunne modstå deres tilbud.
Ved du, hvad agenten, du mødte, er anklaget for? Har de sagt det?
- Hvordan ved du, at vi har mødtes? - Det er mit job.
Hun er ikke som Gali.
Den kvinde leder en gruppe hackere, som har gjort frygtelige ting i verden.
Afpresset folk, fabrikeret beviser.
- Du må ikke lade dem udnytte dig. - Svar mig lige.
Hvis hun ikke bliver udleveret til USA, ødelægger det så noget for dig?
Ja.
Ja, selvfølgelig.
Okay.
Orna, du kan ikke stole på dem.
Og det kan jeg på dig?
OVERSÆTTER
Kæreste Kolya. Du vil synes, det, jeg skriver, er pinligt.
TILLYKKE MED FØDSELSDAGEN, KOLYA!!!
Jeg er nødt til at slutte det.
Husk mig, som jeg var. Nadenka.
- Hallo? - Undskyld, men jeg glemte at sige noget.
- Det er vigtigt. - Det er ikke din skyld.
- Hvad? - Panodilerne.
- Hallo? - Ja…
Var det ikke det, du ringede om?
Nadja forsøgte at begå selvmord i nat. Hun havde samlet piller i månedsvis.
- Hun tog over 50 piller. - Hvordan har hun det?
Hun ligger på intensiv. De har flyttet hende.
Okay…
Hvad ville du sige?
Hallo?
At jeg skal se hende igen. Må jeg besøge hende på hospitalet?
Tak.
Hej.
Hvordan har du det?
Som en, der har haft 100 slanger nede i halsen.
Jeg har taget noget af Galis tøj med.
Hvis du har lyst til at skifte.
I er vist nogenlunde samme størrelse.
Angående de piller, jeg gav dig… Jeg troede ikke, at du ville…
Bare rolig. Dine to var ikke afgørende. Det var en fælles indsats.
Men jeg har det dårligt med det.
Slap af. Hvis jeg virkelig ville dø, talte vi ikke sammen nu.
Jeg måtte bare have luft.
Du ville ikke skrive det brev, hvis du bare ville have luft.
Har du læst det?
Hvem er Kolya?
Det rager ikke dig.
Er han din bror? Du skriver, som om han er din lillebror.
Jeg har ingen brødre.
Er han en dreng fra bostedet?
Nå, men det er…
Det er tydeligvis en, du holder af.
Og han er ikke i USA. Han er i Rusland. Han er derovre.
Hold nu op.
Du skal ikke manipulere mig.
Det er det, jeg lever af. Du kender mig ikke.
Hvis du tror, amerikanerne tilbyder dig en god aftale…
Det ved jeg. Jeg er ikke dum. Men jeg skal ikke tilbage til Rusland.
Undskyld. Det er min mands sygeplejerske. Han er meget syg.
Han dør snart.
Og min datter kan ikke være ved hans side.
Er det meningen, at jeg skal få ondt af dig?
Hør her.
Jeg kan godt forstå, at du er ligeglad med dig selv lige nu.
Men jeg ved, at du har et hjerte.
Og ja, du har muligheden for at redde min datter.
Forstår du det?
Bare fortæl mig…
…om der er nogen chance for, at du underskriver den anke.
Som du kan se…
…vil jeg hellere dø.
Beklager med din datter.
Det er dr. Dror fra intensivafdelingen.
Benny har fået det værre i nat. Vi vil bede dig komme snarest muligt.
Han reagerer ikke længere på behandlingen.
Vi har flyttet ham til en steril enhed for at undgå infektion.
Vi måtte bedøve ham. Han var meget urolig. Han tog hele tiden iltmasken af.
Når du kommer, kan vi tale om, hvad vi gør. Tak.
Nøgle…
- Nøgle… - Hej.
Nøgle…
Har du taget nøglen?
Hvilken nøgle?
Nej, Benny, du er ikke spændt fast.
Det var du i nat, fordi du var urolig og kunne komme noget til,
men dine arme er ikke bundet, skat.
Der er ingen lås. Ingen nøgle.
Du skal hente nøglen til postboksen.
Okay.
Jeg gør det, når Jelena kommer.
- Du skal have masken på igen. - Nej…
Det er vigtigt.
Gør det nu.
Gør det, jeg bad dig om.
Kom her.
Du må ikke sige det til mor.
Gali…
Hent nøglen, og gør det, du lovede mig.
Bare rolig, Gali. Mor bliver ikke vred.
Hun bliver ikke vred.
POSTBOKS 215
Må jeg tale med dig om noget?
Hvad er der?
Vi mødtes med Ben Dov i morges.
Han gav os en dyster prognose for fremtiden.
Noget medicin kan hjælpe, noget andet skader.
Alt koster en formue, forsikringen dækker ikke,
og vi skal træffe en beslutning nu.
Alle vil have et svar nu, fordi han er så heldig at have den aggressive form.
Det er noget lort.
Hvordan tager far det?
Han fortalte straks sine brødre det.
Han er utrolig. Det er så vigtigt for ham at tale om alt
og planlægge alt som en anden bridezilla, der planlægger et bryllup.
Jeg tror faktisk, han nyder det.
Sig mig, græder du?
Måske.
- Du må ikke græde. Du er min mor. - Okay.
- Jeg bliver urolig. - Så, nu er jeg færdig.
De er stadig meget våde.
- Lad nu være. - Jeg beder dig om at holde op.
- Okay. Jeg holder op… nu. - Nu.
Min forsømte datter.
Hør lige her.
Det føles, som om det har overtaget vores liv,
men jeg lover dig, at det ikke altid vil være sådan.
Hvad ville du sige?
Har du det okay?
Ja, jeg har det fint.
Godt.
I det mindste.
Hun ved, at de ikke venter med åbne arme i USA,
men alligevel vil hun ikke tilbage til Rusland.
Ja, det har vi bemærket.
Måske hvis jeg kan… Hvis jeg kan tilbyde hende noget?
Love hende noget eller give hende noget?
Hør her, jeg er nødt til at få min datter hjem.
Hendes far er meget syg. Hun er nødt til at se ham.
Beklager, jeg afgør ikke vilkårene.
Min opgave er at foretage ét telefonopkald.
Nadja anker. Nadja anker ikke.
- Hvis hun ikke anker, beklager jeg dybt. - Ja, det gør alle.
Hvad sagde du?
Du beklager, hun beklager. Alle beklager uafbrudt.
Jeg beklager også.
Jeg ved, hvordan vi får underskriften.
Hun bad mig sende det her selvmordsbrev, før hun forsøgte at gøre det.
Hans tilstand er forværret. Han har pådraget sig en hjerneskade.
Der er ikke meget, vi kan gøre, hvad angår aktiv behandling.
Det kan fortsætte et stykke tid, så vi fokuserer på lindrende behandling,
- så han har det så godt som muligt. - Javel.
Tak, Sivan. Vi går videre.
DORI: KOM NED I KANTINEN. VI SKAL TALE SAMMEN.
Hvad laver du her?
Hvem er det?
- Det er noget godt. - Goddag, Orna.
Jeg genkender dig fra tv.
Jeg hedder Guy. Jeg er Doris kollega. Sæt dig ned.
- Du har mange ting at tænke på lige nu. - Følger I efter mig? Hvad vil I?
- Du skal høre det her. - Det tager kun et øjeblik.
Der forhandles lige nu om en traktat med Rusland om Syrien.
Premierministeren har forsikret,
at Galis løsladelse bliver en ufravigelig del.
De ville ikke blande de to ting sammen før nu.
Vi to kender ikke hinanden, men Dori kan bekræfte,
at jeg måske ikke er ret flink, men jeg er præcis.
Den her aftale vil få din datter hjem, det garanterer jeg.
Det tager bare lidt tid.
Hvor lang tid?
Et halvt til et helt år.
Nej. Så bliver det et nej. Hendes far har ikke et halvt år tilbage.
De fremskynder ikke en aftale, der skal forhindre en militærkonflikt,
på grund af en anholdt backpacker fra Indien.
Vi ved, at din mand er indlagt på en lille stue
på en afdeling med 50 andre patienter. Det kan ikke være nemt.
Vi har adgang til privatpleje.
Vi kan skaffe din mand enestue og pleje døgnet rundt.
Tak. Jeg er ikke interesseret.
- Orna. - Tænk dig om, før du går.
Vi kom med logrende hale, men vi kan også bide fra os.
Guy, stop.
Du besøger Nadja og forsøger at påvirke hende. Du var på La Gardia.
Det kaldes "kontakt med en fremmed agent". Det kan give 15 års fængsel.
- Guy, stop! - Hold din kæft, Dori.
Det, du gør, er ikke det bedste for din datter.
Du kan intet gøre fra et fængsel.
Og sådan et kunne du nemt ende i. Så tænk dig godt om.
Hvis jeg har gjort noget galt, så anhold mig.
Ellers kan I kontakte min advokat, Vadim Ulmanski. Hav en god dag.
Orna. Det vidste jeg ikke, han ville gøre.
Hvad har du ellers sagt om mig?
Jeg ville bare hjælpe dig. Det var en fejl. Flere fejl, okay?
Jeg burde ikke have skjult Nadja eller rodet dig ind i det,
og der er sikkert mere, men jeg prøver altså at hjælpe dig.
- Hvis side er du på? Er du på min side? - Selvfølgelig. Kun din.
Hvad synes du, jeg skal gøre?
- Orna… - Nej. Du er på min side, ikke?
Så fortæl mig det.
Hvad skal jeg gøre?
Indgå den her aftale.
Jeg tror ikke længere på dig.
Tak.
Du har en af hendes T-shirts på.
Ja.
Tøjet herinde lugter vildt dårligt. En skraldesæk ville være bedre.
Men den er fin. Tak, fordi du kom.
Kan din datter lide den musik?
Er det et band?
Et russisk band. De er fra samme by som mig. Rostov-on-Don.
Må jeg spille noget for dig?
Gali lyttede meget til den her sang. Den var i hendes favoritter.
- Kender du den? - Ikke sangen, men jeg har hørt navnet.
Jurij Glaskov. Det er også titlen på sangen.
Ved du, hvad de anklager mig for i USA?
De siger, at kunder, der skal bruge hackere, kontakter mig.
Og at jeg forbinder dem med de rigtige folk til opgaven.
Jurij Glaskov er lidt på samme måde.
Men han hjælper sine kunder med at skaffe våben.
Sælger han våben i Rusland?
Hvordan kan jeg tale med ham?
- Har du et problem, der skal løses? - Nej nej, jeg skal bare snakke…
Det kan godt blive lidt svært for dig at tale med ham.
Hvorfor det?
Jeg kender kun hans navn,
fordi nogen har sat en pris på hans hoved.
Han er forsvundet. Og der er allerede folk, der leder efter ham.
Hvordan har din mand det?
Ikke ret godt.
Jeg havde håbet, Gali kunne sige farvel.
Jeg håber, at du forstår mig. Bare en lille smule.
Ja, jeg forstår.
- Undskyld, Nadja. - For hvad?
Du underskriver anken, og du kommer tilbage til Rusland.
Jeg gav dem brevet.
Brevet, du skrev til Kolya. De har allerede talt med ham.
Så hvis du holder af ham, som du tydeligvis gør, samarbejder du.
Du er et monster.
Nikita. Nikita!
Få hende ud herfra!
Jeg håber, hun aldrig kommer hjem.
Jeg håber, hun rådner op derovre, og at du aldrig hører fra hende.
Jeg håber, hun dør derovre!
Få hende ud!
Gid din datter rådner op i helvede!
Jeg håber, du aldrig mere ser din datter! Jeg håber, hun dør!
Jeg håber, du aldrig ser hende igen!
Hvordan vil det foregå?
Vadim og Nadja sendte anken ind i morges.
De fik et akut retsmøde. Det er formentlig i gang nu.
Ja, men… Gali?
Som sagt bliver hun løsladt i løbet af et par dage.
- Du ser hende snart. - Godt.
Rejser du? Bliver du her ikke, til det er overstået?
Nej, desværre.
Orna, det var en fornøjelse.
Det er det bedste for Nadja. Nogle skal hjælpes med at hjælpe sig selv.
Og jeg vil gerne lykønske dig med en meget fin præstation.
- Er du Gali Levys mor? - Ja.
- Hun skal nok komme hjem. - Tak skal du have.
Orna Levy? Det er politiet.
- Følg med. Du er anholdt. - Nej, vent!
- Hvad vil I? - Bare følg med os.
Vent lige lidt…
Hvem mødte du på La Gardia-hotellet?
Peter. Det var ham, jeg talte med.
Og Vadim.
Nadjas advokat.
Og to andre, som…
…som ikke sagde noget. Og så en vagt.
Er det nødvendigt?
Din veninde er død.
En russisk livstidsfange på vej i retten. De ventede bare på muligheden.
Overrasker det dig?
Jeg har det ikke…
Jeg har det ikke så godt.
Dine venner fra den russiske enhed…
Vent, jeg har det dårligt. Jeg har brug for hjælp.
Drik. Sukker.
Fortalte mændene fra den russiske enhed, hvordan de ville myrde hende?
- Sig ikke, at jeg ikke advarede dig. - Jeg…
Jeg vil gerne tale med Dori. Må jeg få min telefon?
- Nej. - Men…
Vi er slet ikke færdige.
- Vi er knap nok begyndt. - Jeg… Jeg har det dårligt.
- Okay. - Vent lidt…
Jeg skal til lægen. Jeg har det virkelig skidt.
Det hjælper dig ikke.
Vi bliver her, så længe det kræver.
Timer. Dage. Uger, hvis det er nødvendigt.
Ikke nu.
- Jeg sagde, ikke nu! - Meni spørger efter dig.
Hvad er det, der haster sådan?
Værsgo.
Det er da skæbnens ironi. Vi løber hele tiden ind i hinanden.
Russerne svarer dig ikke, vel?
De er rejst. Selv ham den tykke med kalotten.
Israeleren. Men kom. Vi kan tale på vejen.
- Skal jeg med dig? - Ja, kom nu.
Jeg har tit set dig i fjernsynet.
Når du giver interviews. Det er ikke nemt at overvære.
Når du forsøger at sælge den stakkels Bambi til folk.
En lille, skrøbelig ting med bedrøvede, brune øjne.
- Blå øjne. - Jeg mente ikke bamsen.
Jeg sagde til dem: "Hendes mand er ved at dø,
hendes datter sidder i fængsel, de snød hende. Lad det være."
Men Guy? Han er en nar.
Ikke at din kæreste er meget bedre.
Hvorfor løslod de mig så?
Jeg hedder Rita. Jeg er attaché i Forsvarsministeriet.
- Så du er fra Mossad? - Nej, ikke Mossad, ikke Shin Bet.
Bare Rita. Jeg har meget specifikke instrukser.
Hvilke instrukser?
Det er en post med en slags carte blanche
inden for rimelighedens grænser. Jeg starter ingen krige.
Men at få løsladt en stakkels mor, som ikke har gjort noget?
Det er ikke verdens ende.
Men jeg må naturligvis ikke gøre den slags for tit.
Det er statens kontrolsystem. Der sidder nogle kloge mennesker.
Vidste du ikke, at de ville dræbe hende?
Hvorfor gjorde de det? Hun underskrev jo anken.
Måske, måske ikke. Men hellere være på den sikre side.
- Hvad er dine instrukser? - Hvad?
Du sagde, du havde specifikke instrukser.
Ja. At få din datter til Israel og afhøre hende.
Godaften!
Vi vil begge to have hende hjem.
Dig, fordi hun er din datter,
og du er hjernevasket til at tro, at det er dit kald.
Jeg vil have hende hjem,
fordi hun ved noget afgørende for landets sikkerhed.
Har hun ikke fortalt dig om det?
Om hvad?
Hør her, du har gjort det skidegodt alt i alt. Med medierne og politikerne.
Men desværre er de muligheder nu døde.
Sammen med hende din lille russer.
Så jeg synes, vi skal tage til Rusland sammen.
Tale med folk.
Spise noget god mad. Lave lidt ravage.
Og tage "alles datter" med hjem.
Du må gerne sige nej. Spis din pita, så kører vi dig tilbage til arresten.
Er du overrasket? Det er ikke Matador. Du kommer ikke ud af fængslet med et kort.
Du og din datter kan jo godt lide brætspil.
Jeg har talt med lægen.
De er meget tilfredse.
De siger, at du har det meget bedre,
og at du måske kan komme hjem i morgen.
Og jeg har talt med Ami.
Han og Sivan kom forbi i dag.
De gjorde rent og ryddede op i huset.
Så der er rent og pænt, som du godt kan lide.
Det skulle blive regnvejr.
Og Gali har ringet.
Hun sagde, at hun kommer hjem i aften.
Og at hun bliver hos os hele weekenden.
Hun sagde, at hun elsker dig meget højt.
Og at du er…
…verdens bedste far.
GIFTIGT! KÆRLIG HILSEN BENNY
Godnat, min elskede.
Jeg elsker dig meget højt.
RITA: FLY RF267 TAL IKKE MED NOGEN
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve