PŘÍBĚH JE FIKTIVNÍ.
PODOBNOST S LIDMI ŽIJÍCÍMI ČI MRTVÝMI, UDÁLOSTMI A MÍSTY JE NÁHODNÁ.
Čau.
V troubě jsou lasagne.
Milé. Co se děje?
No…
Žádám o ruku.
Je v nich prsten, tak bacha.
No konečně. Tvoje dcera dodělává střední.
Fuj, co to je?
- To dělal Ami. - Ale proč to piješ?
Protože jsem dobrý kamarád.
Není tady. Nedozví se to.
Ale já to vím, chápeš? A jen připomínám,
že jsem zásadový muž. To kdyby sis toho ještě nevšimla.
Když je řeč o zásadách,
rád bych s tebou něco probral.
Takže…
Až přijde čas,
a ono se to stane,
chci mít možnost…
Nastane chvíle, kdy nebude dávat smysl mě tu držet za každou cenu.
Jak držet? Co tím myslíš?
Tohle je klíč k poštovní přihrádce. Je na ulici Meginim.
Leží v ní malá obálka se dvěma kapslemi.
Neptej se, odkud jsou.
Zní to tragicky, ale o nic nejde.
Připomínají léky na bolest a já je nechtěl mít doma.
Měníme téma. Okamžitě.
Jestli skončím ve špitálu…
a budu se trápit
a bude to beznadějné…
O tomhle se bavit nebudu.
- Dej s tím pokoj. - Na koho se mám obrátit?
Na Amiho, samozřejmě.
- Myslím to vážně. - Já taky. Ten klíč si pěkně vem.
Nežertuju.
Fajn, tohle nezvládnu…
Kde je…
Třeba se spletli.
Co, Benno? Je to možné?
Dnes večer to tak budu brát.
Žádám tě o ruku.
Prsten je v lasagních, tak bacha.
Teda, ty jsi takový…
Parchant. Styď se!
Mlátíš nemocného muže?
MATEŘSKÉ POUTO
- V kolik přijde? - Schůzka je v devět.
- A zprávu? - Máme. Pojďme si ji spolu projít.
Orna Levyová, čtyřicet tři let, vdaná, jedno dítě.
Narodila se v izraelském Kirjat Mockinu, kde žije doposud.
Paní Levyová má ukončenou střední školu, nemá akademické vzdělání.
Finanční situace rodiny se zhoršila poté,
co u manžela před deseti lety propukla Alzheimerova choroba.
Manžel byl nedávno přijat na jednotce intenzivní péče
kvůli zápalu plic a zhoršenému zdravotnímu stavu.
Chování paní Levyové naznačuje vysokou averzi vůči riziku,
tendenci vyhýbat se konfliktům a omezenou emoční odolnost.
To je vše. Více toho nemáme.
Podivné, že žena jako ona má takovou dceru.
Pojďte dál.
Těší mě, Orno. Jsem Peter.
Vadim Ulmanskij, obhájce.
Těší mě.
Svěřila jste se někomu, že jsme vás kontaktovali a že se setkáme?
Ne.
Dobře. Je zásadní, aby tomu tak zůstalo,
pokud si přejete zachovat tento komunikační kanál funkční.
Prosím, posaďte se.
Jak jsem uvedl v telefonu,
vláda vám nesděluje veškeré informace o důvodu,
proč se jednání o propuštění vaší dcery ocitla na mrtvém bodě.
Promiňte, ale kdo jste?
Jsem Peter.
Věc se má takto:
před pár měsíci během návštěvy Izraele byla zadržena občanka Ruské federace.
Jmenuje se Naďa Petrovská. Zastupuji ji jako právník.
Ukazuje se, že slečna Petrovská je obeznámena, jak to podat,
s pro Rusko choulostivými věcmi.
Příští týden ji Izrael plánuje vydat do USA.
Velmi nám záleží na tom, aby Naďa v USA neskončila.
V uplynulých týdnech jsme vyjednávali o výměně.
Nadin návrat do Ruska
výměnou za propuštění a návrat vaší dcery do Izraele.
No teda. Fajn. Ale ke mně se to vůbec nedoneslo.
Promiňte, řekl jste „velmi nám záleží“. Mohu prosím vědět, koho tím „my“ myslíte?
Asi upřesněte, že jisté otázky by se klást neměly.
Asi se sluší říct…
Fajn, zeptám se jinak.
Podívejte, setkáváme se v tomto hotelu,
ne na Ruské ambasádě, ani na ministerstvu zahraničních věcí.
Jak mám vědět, že jsem po telefonu hovořila skutečně se svojí dcerou?
Přineste to.
To ne. Ve druhém kufříku.
Ukažte jí to.
- Můžu s ní zase mluvit? - Zatím ne.
Nejdřív nám pomůžete dostat Naďu do Ruska.
Hned po téhle schůzce se můžu obrátit na vládu.
Naneštěstí se zdá, že vaše vláda ve vás nemá plnou důvěru
vzhledem k tomu, že s vámi tyto informace týdny nesdíleli.
Fajn. Tak můžu jít do televize.
Můžu jim dát rozhovor a tím vytvořit na vládu tlak.
Naneštěstí ani to není možné.
Proč… Proč ne?
Soud nařídil informační embargo.
Tak to nechápu.
Proč jste mě sem zvali? Proč… Co jiného můžu já udělat?
Ironické na tom je, že se celá situace dá okamžitě vyřešit.
Pokud Naďa podepíše odvolání,
- pravděpodobně ji pošlou do Ruska. - Odvolání?
Udělali z ní kybernetickou superšpiónku.
Ale popravdě, ona je to jen naivní holčička.
Vždyť i její sny jsou dětské.
Vyfantazírovala si pohádku, že jí USA předloží pohádkovou nabídku
a bude moc začít znova v Malibu.
NAĎA PETROVSKÁ
Reálně bude pár let hnít v americkém vězení
a pak ji deportují zpátky do Ruska.
Pokuste se ji přesvědčit, ať podepíše odvolání.
Nikoho nemá.
Vyrůstala bez rodiny, u pěstounů.
Do určité míry jsme její jediná rodina, něco jako rodiče.
A ona nám teď odporuje.
Ve srovnání s tím jsou vaše cíle transparentní a obdivuhodné.
Vaše upřímná žádost by na ni mohla mít vliv.
Kdy ji můžu vidět?
Fajn, domluveno. Schváleno.
Počkají na vás u hlavního vstupu.
Moc děkuji, Avivo. Mějte se.
Nebudu mít problém se tam dostat?
Je to cizí státní příslušnice. Návštěvy mít může, jen ne přímé příbuzné.
O schůzku jsem požádal jejím jménem.
Aby vše šlo hladce.
DORI: PLATÍ DNESKA NAŠE SCHŮZKA?
Říkali jste, že o tom vláda ví celé týdny.
O té záležitosti s výměnou.
Zahrnuje to i Šin Bet?
Já osobně jsem tu žádost podal.
Proč?
Jen tak. S někým od nich jsem v kontaktu.
Nezmínil se o tom.
Ta extradice je pro USA velice důležitá,
takže zjevně neměl důvod vás informovat.
Právě naopak.
DORI: ORNO?
Ne, to ne.
Měl to být jen můj právník. A on jím není.
- Prosím? - Jsem jejím právníkem.
- Já ji dal na seznam návštěv. - Nic nevysvětluj. Chci pryč!
Naděnko,
- tvůj předchozí právník odstoupil. - To vím.
A uděláš to i ty, až ti taky budou vyhrožovat.
Kdo to je?
Já ji na seznam nedala. Na co koukáte?
Na co koukáte? Bavíte se dobře?
O co jde? Kdo to je?
Jsem její právník a… Naděnko, prosím.
Ještě jednou mi řekneš Naděnko a neručím za sebe.
To mám při pohledu na ni vyměknout a připlazit se s prosíkem jak malá holka?
- Nepřibližuj se! - To stačí!
Není to matka té smažky?
Ano, to je matka Gali Levyové, kterou zatkli v Rusku.
Fajn.
- Deset minut. - Pojďte.
Proč jste nepodal řádnou žádost?
Promiňte…
Nebylo…
Asi to chápu.
Slíbili, že propustí vaši dceru, když co? Když se vrátím do Ruska, že?
Tak nějak.
Fajn, promluvme si.
- Fajn. - Máte prášek na bolest hlavy?
Paracetamol?
Můžu ještě dva?
Na později.
Možná zač… Tak já začnu.
Tohle je moje dcera, Gali.
Vaše volba fotky je zajímavá.
Opravdu?
- Když jste v TV, tuhle neukazují. - To je pravda. Neukazují.
Moje mediální konzultantka ji nemá ráda.
Ale vy cítíte, že odhaluje jiný charakter vaší dcery.
Složitější. Který se nedá popsat během pětiminutového rozhovoru.
Přesně tak.
Třeba to, že je nebezpečným zločincem?
- Jasně. Ale… - Vím, proč tu jsem.
Takže…
Můžu se stoprocentní jistotou říct, že kdyby šlo jen o špetku drog,
nebyly bychom tu.
A co teda říkáte?
Jen říkám, že pokud vaší dceři nabídnou svobodu,
měla byste na to kývnout. Rychle.
Proto jsem tu.
Podívejte, nevím, co jste provedla, že jste tady.
Ale myslím, že nejste špatný člověk.
Nejste lhostejná.
Svolila jste k rozhovoru.
Třeba vás něco ponouká k tomu, že chcete pomoct.
Udělám to. Odvolání podepíšu.
Ale mám podmínku.
Potřebuji poslat dopis. Soukromě. Ne přes vězení.
Když zjistím, že jste to komukoli včetně právníka ukázala, už mě neuvidíte.
Odešlete ho a pak za mnou zase přijďte.
Dobře.
Jeleno? Už jsem na cestě. Probral se?
Ještě ne.
Viděl ho doktor?
Ano. CRP pořád stoupá.
Ta antibiotika na zápal plic nezabírají.
Takže nasadí jiná a pak mu znovu vezmou krev.
A poznal tě?
Ne.
Běž si odpočinout.
- Tak jo, měj se. - Čau.
Orno.
Stůj. Něco ti chci říct.
- Počkej. - Nechoď sem. Nehodí se to.
Není to tak jednoduché. Neřekli ti vše.
Hele, Rusko není blok. Má různé hlasy.
Třeba hlas rozumu, diplomacie.
A pak je tam celá řada vychcaných debilů, to jsou bezpečnostní služby.
Za zatčením Gali stojí oni. Chtějí tak dosáhnout propuštění agentky.
Uvidíš. Jakmile ji odvezou do USA,
ti supi zmizí taky a budeme moct pracovat s rozumnými lidmi…
Tys to věděl, Dori.
Proč jednání vázlo. Díval ses mi do očí a mlčel.
Já před tebou nechtěl tajit nic.
Chtěl jsem ti všechno říct. Ale bál jsem se přesně tohohle.
Že to neodmítneš a že přistoupíš na jejich hru.
Víš, z čeho je ta agentka obviněná?
Pověděli ti to?
Jak to, že o té schůzce víš?
Je to moje práce.
Není to děvče jako Gali.
Setkala ses se ženou, která vedla jednotku hackerů zodpovědnou za hrozné věci.
Vydírání, falešná obvinění… Roni…
- Nenechej se využít. - Kašli na to.
Řekni mi jednu věc:
když ji nevydají do USA,
způsobí ti to problém? Tobě osobně?
Ano.
Ano, to je jasné.
Dobře.
Orno, těm lidem se nedá věřit.
A tobě ano?
PŘEKLADAČ
Drahý Koljo, budeš se ošívat, až to budeš číst. Drž se, zlato.
NADJA.EXE + KOLJA
NADJA.EXE
VŠECHNO NEJLEPŠÍ KOLJO!!!
Nemám jinou možnost než to skončit. Pamatuj si mě pořád stejnou. Naděnka.
- Haló? - Promiňte, že volám pozdě.
Něco jsem vám neřekla.
- Něco důležitého. - Orno, nemůžete za to.
Za co?
Ten paracetamol.
- Haló? - Ano…
Myslel jsem, že proto voláte.
Naďa se v noci pokusila o sebevraždu. Pomocí prášků.
Podle vězení je shromažďovala celé měsíce.
Spolykala jich přes padesát.
Jak na tom je?
Je na jipce. Přesunuli ji do vězeňské nemocnice.
Aha.
Co jste mi neřekla?
Haló?
Musím ji znovu vidět.
Můžu ji navštívit tam, kam ji přemístili?
Díky.
Zdravím.
Jak se cítíte?
Jako někdo, komu do krku stokrát strkali nějaké trubičky.
Napadlo mě přinést vám nějaké Galiino oblečení.
Že byste se třeba mohla chtít převléct.
Přišlo mi, že máte podobnou velikost. Přibližně.
Poslyšte, k těm práškům, co jsem vám dala. Já… Já nevěděla, že je…
Žádný strach. Ty dva od vás za to nemůžou.
Byla to kolektivní snaha.
Přesto mám špatný pocit.
Žádný stres.
Kdybych se fakt chtěla zabít, tak se mnou teď nemluvíte.
Já potřebovala na vzduch.
Kdybyste potřebovala jen na vzduch, takový dopis byste nenapsala.
Vy jste to četla?
Kdo je Kolja?
Po tom vám nic není.
Je to váš bratr? Píšete mu, jako by to byl váš bráška.
Bratry nemám.
Tak někdo z pěstounské rodiny?
Každopádně to je…
Zjevně je to někdo, na kom vám záleží.
A není v USA, ale v Rusku. On je tam.
Prosím.
Nesnažte se mě zmanipulovat.
Tím já se v podstatě živím. Neznáte mě.
Jestli čekáte, že vám Američani udělají nějakou nabídku…
Já vím. Nejsem blbá.
Ale k těm lidem do Ruska se nevrátím.
Promiňte. To je ošetřovatelka mého muže. Je vážně nemocný.
V podstatě umírá.
A moje dcera tu není, aby mu byla po boku.
Tak teď mám jako být smutná nebo co?
Poslyšte…
Chápu, že vám už teď na sobě nezáleží. Já to chápu.
Ale já taky vím, že máte srdce.
A ano, můžete zachránit moji dceru.
Rozumíte tomu?
Jen mi řekněte,
jestli vůbec existuje naděje, že to odvolání podepíšete.
Jak sama vidíte,
radši bych umřela.
To s vaší dcerou mě mrzí.
Zdravím, Orno, tady doktor Dror z interny C.
Bennyho stav se přes noc zhoršil.
Přijďte, prosím, jakmile budete moci.
Bohužel už jeho tělo na léčbu nereaguje.
Abychom předešli infekci, přesunuli jsme ho do izolace
a museli ho uspat. Byl velmi neklidný.
Pořád si sundával kyslíkovou masku.
Až přijedete, musíme probrat, jak dále.
Děkuji vám.
Klíč…
- Klíč… - Ahoj.
Klíč…
Vzala jsi klíč?
Jaký klíč?
Ne, Benny, nejsi spoutaný.
V noci jsi byl, protože jsi byl rozrušený a nechtěli, aby sis ublížil,
ale ruce už spoutané nemáš, lásko.
Pouta nemáš. Klíč není třeba.
Musíš s tím klíčem jít na tu poštu.
Dobře.
Půjdu, až přijde Jelena.
Nasadím ti zas masku.
- Tohle ti nesvědčí. - Ne…
Je to důležité.
Běž hned teď
a udělej, o co jsem tě požádal.
Vrať se sem.
Neříkej to mámě.
Gali,
běž pro ten klíč a udělej, co jsem ti řekl.
Neboj se, Gali. Máma se nenaštve.
Nenaštve se.
POŠTOVNÍ PŘIHRÁDKA Č. 215
Mami, můžu s tebou mluvit?
Co je? Co se děje?
Ráno jsme mluvili s Benem Dovem.
Vylíčil nám pesimistický scénář vývoje.
Nějaké léky možná pomohou, jiné mohou uškodit.
Stojí to majlant, pojištění to totiž nehradí.
A my se musíme rozhodnout tady a teď.
Tlačí nás do toho. Vyhráli jsme totiž typ s rychlým průběhem.
To je na prd.
A jak to snáší táta?
Běžel s tím rovnou za bratry.
Neskutečný.
Je pro něj tak důležité všechno probrat,
všechno naplánovat. Jako nějaká šílená vdavekchtivá ženská.
On si to snad užívá, nekecám.
Co? Ty pláčeš?
Možná.
- Nemáš plakat, jsi moje máma. - Tak jo.
Vyvádí mě to z míry.
No dobře. Nechám toho.
Pořád mokro. Hodně mokro.
- No dobře. Už nepláču. - Prosím tě, nechej toho.
- Tak dobře. Vidíš. Odteďka. - Teďka.
Moje zanedbávaná dcera.
Teď mě poslouchej.
Jakoby nám to zničilo život,
ale slibuju, že se to změní, ano?
Co je?
A jak jsi na tom ty?
No jo, dobrý.
Dobře.
Aspoň že tak.
Ví, že na ni v USA nečekají s otevřenou náručí,
ale přesto se do Ruska vrátit nechce.
Ano, taky jsme si všimli.
Možná kdybych mohla… Co jí třeba něco nabídnout?
Něco jí slíbit nebo dát?
Poslyšte, Petere, dceru dostat zpátky musím.
Její otec je na tom zle. Potřebuje ji. Musí ho ještě vidět.
Promiňte, ale já podmínky neurčuju.
Mám jediný úkol, a to zavolat ohledně toho,
zda Naďa s odvoláním souhlasí, nebo ne.
Pokud souhlasit nebude, tak je mi líto.
Ano, všem je to líto.
Promiňte?
Vám je to líto, jí je to líto. Všem je to všechno líto.
Mně je to taky líto.
Vím, jak ji donutit odvolání podepsat.
Před tím pokusem o sebevraždu mě požádala, ať odešlu dopis na rozloučenou.
Jeho stav se za pár hodin zhoršil.
Utrpěl poškození mozku.
Ve smyslu aktivní léčby se v tuto chvíli už nedá moc udělat.
Může to nějakou dobu trvat, tak se zaměříme na podpůrnou péči.
- Ať je to pro něj co nejpohodlnější. - Chápu.
Díky, Sivan. Přejdeme k dalšímu pacientovi.
DORI: PŘIJĎ DO KAVÁRNY. MUSÍME SI PROMLUVIT
Co tady děláš?
Kdo je to?
- Jde o dobrou věc, věř mi. - Zdravím.
Já vás samozřejmě znám z TV.
Guy. Pracuju s Dorim.
Posaďte se.
Asi se vám toho teď hodně honí hlavou.
Sledujete mě? Proč tady jste?
Měla by sis to vyslechnout.
Zabere to jen pár minut.
Orno, v současnosti se vypracovává smlouva s Ruskem ohledně Sýrie.
Máme písemný závazek premiéra,
že propuštění Gali bude závazným ustanovením smlouvy.
Až doteď odmítali obě záležitosti spojit dohromady.
My dva se neznáme, ale Dori se za vás zaručil.
Nejednám s lidmi v rukavičkách, ale jsem precizní.
A říkám vám, že tato dohoda
vaši dceru dovede domů. Zaručeně.
Chce to jen nějaký čas.
Jak dlouho?
Šest měsíců až rok.
Ne. Nepřichází v úvahu.
Její otec tolik času nemá.
Nemůžete čekat, že uspíší vyjednávání o rozsáhlém ozbrojeném konfliktu proto,
že jednu baťůžkářku zadrželi během návratu z Indie.
Víme i, že váš manžel leží v pokoji na jipce nahoře.
Personál se stará o 50 dalších pacientů.
Není to snadné.
Máme přístup k VIP zdravotní péči.
Stačí telefonát, a manžel má nonstop péči a soukromý pokoj.
Děkuji. Nemám zájem.
- Orno? - Jestli odejdete, pak se nedivte.
Teď tu sedíme s úsměvem, ale umíme i kousnout.
To není třeba.
Vaše návštěva Nadi, snaha ji ovlivnit, výlety do hotelu La Gardia.
Slyšela jste o „kontaktu s cizím agentem“? Můžete za to dostat 15 let.
- To stačí! - Zmlkni, Dori!
Věříte, že jednáte v zájmu dcery? Mýlíte se.
Zavřená ve vězení jí budete prd platná.
A tak to dost pravděpodobně dopadne.
Důkladně to zvažte.
Jestli jsem něco spáchala, tak mě zatkněte.
Jinak kontaktujte mého právníka, pana Ulmanského. Pěkný den.
Orno!
Promiň. Neřekl mi, že to udělá.
Co jsi mu o mně ještě řekl?
Moje chyba. Chtěl jsem pomoct a udělal chybu. Chyby, množné, ano?
Neměl jsem o Nadi mlčet.
A už vůbec ne dostat tě do téhle situace. A asi i další věci.
Moje chyba. Ale snažím se ti pomoct.
Komu pomáháš? Jsi vůbec na mojí straně?
Jasně že jo. Jen na tvojí.
Co bych teda měla udělat?
- Orno… - Ne. Jsi na mojí straně, ne?
Tak mi prosím poraď.
Co mám udělat teď?
Měla bys kývnout na tohle.
Už ti nevěřím.
Děkuju.
Máte na sobě jedno z těch triček.
Ano.
Oblečení tady strašně páchne.
Kdybych na sobě měla pytel na odpadky, voněl by líp.
Ale tohle je dobrý. Díky, že jste přišla.
Vaše dcera, ona má tuhle hudbu ráda?
Je to… Je to skupina?
Ruská skupina. Jsou z Rostova na Donu jako já.
Mám vám něco pustit?
Gali často poslouchala tuhle písničku. Patřila k jejím oblíbeným.
Znáte to?
Písničku ne. Ale to jméno Juri Glaskov ano.
Je to i název té písničky.
Víte, z čeho mě v USA obviňují?
Že prý když klient na něco hledá hackery, tak se obrátí na mě.
A já je propojím s lidmi, co se na danou práci nejlíp hodí.
Juri Glaskov… On je něco podobného.
Ale pomáhá klientům ke zbraním.
On v Rusku prodává zbraně?
- Jak se s ním může někdo spojit? - Máte problém, co je třeba vyřešit?
Ne. Já… Jen potřebuju… Musím s ním mluvit…
Promluvit si s ním může být pro vás trochu obtížnější.
Proč?
O tom jménu vím jen proto,
že na jeho hlavu někdo vypsal odměnu.
Ukryl se, víte. A jistí lidé už po něm pátrají.
Co váš manžel?
Není na tom dobře.
Já doufala, že se s ním Gali rozloučí.
Doufám, že mě chápete… Aspoň trošku.
Jo, chápu.
Naďo, mrzí mě to.
Co?
Podepíšete to odvolání a vrátíte se do Ruska.
Dala jsem jim ten dopis.
Dopis, který jste psala Koljovi. Už s ním mluvili.
Pokud vám na něm záleží, což je zjevné,
budete spolupracovat.
Jste monstrum.
Nikito!
Odveďte ji pryč, Nikito!
Přeju si, ať se nikdy nevrátí.
Ať tam shnije zaživa, a už se o ní nikdy nic nedozvíte.
Ať tam umře!
Odveďte ji pryč!
Ať vaše dcera shnije v pekle!
Ať svoji dceru už nikdy nespatříte!
Ať tam umře!
Ať svoji dceru už nikdy nespatříte!
Co se odehraje teď?
Vadim s Naďou dnes ráno podali odvolání.
Bylo jim umožněno okamžité soudní slyšení. Asi zrovna probíhá.
Ano, a Gali?
Jak jsem říkal, za pár dní ji propustí.
Brzy ji uvidíte.
Dobře.
Vy odjíždíte? Nezůstanete, dokud se to všechno nevyřeší?
Bohužel ne.
Orno, rád jsem vás poznal.
Pro Naďu je to tak lepší.
Občas musíte pomoct i těm, co pomoc odmítají.
A gratuluji vám ke slušnému úspěchu.
- Máma Gali Levyové? - Ano.
Vrátí se. Uvidíte, že se vrátí.
- Děkuju. Mnohokrát děkuju. - Bůh vám žehnej.
Orna Levyová? Policie.
- Půjdete s námi. Zatýkáme vás. - Počkat. Moment.
- Ale co chcete? - Pojďte prosím s námi.
Vydržte chviličku…
Kdo byl s vámi v tom hotelu?
Peter, muž, se kterým jsem hovořila,
a Vadim,
Nadin právník.
A dvě další osoby, které…
neřekly ani slovo. Ochranka. Asi.
Je to nutné?
Vaše kamarádka je mrtvá.
Vězeňkyně na cestě k soudu.
ZADRŽENÁ RUSKA UBODÁNA
Jen čekali na příležitost.
Překvapuje vás to?
Není…
Není mi dobře.
- Lidi z ruské buňky, co vás kontaktovali… - Hele, dělá se mi zle. Potřebuju pomoc.
Napijte se. Cukr.
Lidi z ruské buňky, co vás kontaktovali,
ti vám neřekli, že ji chtějí zabít?
- My jsme vás varovali. - Já…
Chci mluvit s Dorim. Můžu prosím dostat svůj mobil?
- Ne. - Ale já…
Zdaleka nejsme hotoví.
- Sotva jsme začali. - Já…
Není mi dobře.
- Tak jo. - Moment, já…
Říkám, že potřebuji doktora. Není mi dobře.
To vám nepomůže.
Zůstaneme tu tak dlouho, jak bude třeba.
Hodiny, dny, třeba i týdny, jestli to bude nutné.
Teď ne.
Neslyšela jste?
Chce vás Meni.
Řeknete mi, co teď tak hoří?
Hotovo.
Ten osud si z nás pěkně střílí. Narážíme na sebe nějak často.
Nebudou reagovat. Ti Rusové, ano?
Všichni odjeli. I ten při těle, s jarmulkou.
Z Izraele… Ale pojďte. Promluvíme si cestou.
- Mám jít s váma? - Jo, odcházíme.
POLICIE
Víte, vídala jsem vás často v televizi,
jak děláte rozhovory. Není to zábavná podívaná.
Snažit se prodat nebohou Bambi komukoli, kdo to zbaští.
Drobnou, křehkou postavičku
s tak velkýma, smutnýma očima.
- Oči má modré. - O Bambi nemluvím.
Prostě jsem jim řekla: umírá jí muž,
dceru má ve vězení, využili ji. Nechte ji na pokoji.
Ale Guy? Ta velká tlustá nula.
Teda, mezi náma, ani ten váš přítel není žádná výhra.
Jak to, že vám dovolili pustit mě?
Jmenuji se Rita.
Na ministerstvu obrany jsem speciálním atašé.
- Jste z Mosadu? - Ne, nejsem z Mosadu ani Šin Bet.
- Jen Rita. Mám hodně specifické zadání. - A tím „zadáním“ myslíte co?
Na své pozici mám relativně volné ruce.
V rozumné míře. Zahájení války? To ne.
MARGARITA BELOVÁ
Ale propuštění nebohé matky, co vlastně nic neprovedla?
Svět se nezboří.
Už asi tušíte, ne? Abych své postavení nezneužívala.
Systém vah a protivah ve státě.
Pár lidem to tam i myslí.
Opravdu jste netušila, že se jí zbaví?
Proč ji zabili? Vždyť to odvolání podepsala.
Odvolání být uděleno může, ale nemusí.
Takhle měli jistotu.
- Jaké máte zadání? - Promiňte?
Zmínila jste, že máte specifické zadání.
Ano. Dostat vaši dceru do Izraele a vyslechnout ji.
Dobrý večer!
Podívejte, obě ji chceme zpátky.
Vy proto, že je to vaše dcera
a od narození vám to tak vtloukali do hlavy.
Já ji chci zpátky,
protože je obeznámena s jistou pro národní bezpečnost zásadní věcí.
O tom se vám asi nezmínila, že?
O čem?
Hele, odvedla jste neskutečnou práci. Když to vezmeme kolem a kolem.
Co se médií a politiků týče.
Ale naneštěstí tyhle možnosti už teď nejsou na stole.
A to včetně té vaší milé Rusky.
Napadlo mě, co kdybychom se do Ruska vydaly spolu?
Promluvit si s pár lidma,
najíst se něčeho dobrého,
rozčeřit poklidné vody,
dostat tu vaši hvězdu zpátky domů.
Kdybyste nechtěla, nevadí.
Dojíte si pitu a hodíme vás zpátky do vazby.
Co? Překvapená? Nehrajeme Monopoly. Kartu „propuštění z vězení“ nevedeme.
Vás i dceru deskovky baví, ne?
Mluvila jsem s jedním lékařem.
Mají moc velkou radost.
Prý se jeho stav zlepšuje
a možná ho zítra budou moct pustit domů.
A mluvila jsem s Amim.
Dneska se se Sivan u nás zastavili.
Všechno poumývali a uklidili celý dům.
Tak tam máš hezky a uklizeno, jak to máš rád.
A má pršet.
A volala Gali.
Prý se dneska večer vrátí.
A zůstane u nás na víkend.
Chtěla, abych ti vyřídila, že tě má moc ráda.
A že jsi…
nejbáječnější táta na světě.
POZOR! JED! MILUJU TĚ, BENNY
Dobrou noc, lásko moje.
Neskutečně tě miluju.
GALI
FANTOMOVÁ KONČETINA
RITA: LET RF267, S NIKÝM NEMLUVTE
Překlad titulků: Kateřina Jabůrková