TOTO DIELO JE FIKCIA.
PODOBNOSŤ SO ŽIVÝMI ČI ZOSNULÝMI OSOBAMI,
UDALOSŤAMI A MIESTAMI JE ČISTO NÁHODNÁ.
Gali Levyová,
mladá žena, ktorú stále držia v Rusku, už vyše dva a pol mesiaca.
Predtým sme hovorili s Ornou Levyovou,
ktorá nám ozrejmila vývoj situácie, respektíve jeho nedostatok,
v rámci diplomatickej snahy oslobodiť jej dcéru.
Orna Levyová, dobrý večer.
- Dobrý večer, Sivan. - „Dobrý večer, Sivan...“
GALI NIE JE SAMA
Hej, pozor!
- Pardon, pardon... - Sleduj, kam ideš!
BEZPODMIENEČNÁ LÁSKA
Zdravím, hľadám chlapíka menom Jakir.
Pracuje tu?
- Je tam. - Vďaka.
To je Efi, Mozi, Boaz...
- Zabudol som, ako sa volá tento... - Dudi.
Hej, Dudi.
Viem, že Gali slúžila v rozviedke, ale...
neviem, kde presne... Teda, viem, že to bolo tajné...
Asi mi to nemôžete povedať...
Je mi to jedno. Všetci sa môžu posrať.
Je to jednotka špeciálnych operácií. Kyber, technická a operačná.
A tí chlapi boli v rovnakej jednotke?
Áno a nie. S Gali sme pracovali „na sucho“
v zákulisí, v klimatizácii.
Oni boli „na ostro“, v teréne.
Rezervisti, všetci štyria.
Ste s niektorým v kontakte?
Dávame dokopy kampaňové video, kde Galini kamaráti hovoria:
- „Priveďte Gali domov.“ - Sú to veľmi pochybní chlapi.
- Ako to myslíte „pochybní“? - Nie sú to srdečné typy do videa.
Neviem, či vám Hadas spomínal, ale bol som Galin veliteľ
počas roka, keď slúžila.
- Troch rokov. - Nie.
Dva roky aktívne a jeden na zmluvu.
Nie, myslím, že ju vykopli, keď bola ešte v aktívnej službe.
Nepovedala vám to?
Určite hovoríte o Gali?
Najprv jej dali práce na základni, potom odišla.
- Prečo? Čo urobila? - Prepáčte...
Sadnite si, poviem vám to.
Každých pár mesiacov jednotka robí spoločnú operáciu.
Rovnaká prax už roky.
A je to armáda, že? Takže všetci idú na autopilota.
Potom sa zjaví Gali, rozhliadne sa a povie:
„Hej, letecká podpora, prečo tou trasou?“
„Prečo v tú hodinu?“
Vysvetlili sme: „Štandardná prax, ohľad na palivo, viditeľnosť.“
A ona na to: „Dobre.“ Zavolá meteorológa jednotky,
vráti sa a vraví:
„V tú hodinu budeme mať vietor, čo ušetrí palivo, môžeme ísť bezpečnejšie.“
„A je to v čase modlitby, takže menej očí na nás.“
Dvadsať rokov sme robili to isté, potom sa zjaví Gali a bum!
Ako čary, všetko do seba zapadne, všetko funguje.
Až na to, že náš veliteľ dal na ten plán svoje meno
a privlastnil si všetky zásluhy.
A Gali... Naštvalo ju to.
Išla, povedala to veliteľovi jednotky a vykopli ju za nedisciplinovanosť.
Pozrite, záležalo mi na nej.
Naposledy sme hovorili potom, ako som začul, že pracuje pre Maoza.
Varoval som ju, že je zlý nápad pracovať s ľuďmi, ako je on.
- Pre koho pracovala? - Pre Maoza Atara,
podplukovníka, ktorého tiež vykopli z jednotky.
Prečo ho vykopli?
Hovorilo sa, že použil zdroje jednotky,
aby prepašoval drogy cez hranicu. Chápete?
Preňho pracovala. Neskôr sa z nich stal pár.
- Nie. - Áno.
Čo robí 50-ročný chlap s 20-ročným dievčaťom?
Aj to som jej povedal, ale ona... neprijala to dobre.
Myslela, že som nejaký úchyl, že ju obťažujem.
A pozrite sa na ňu teraz. Náhodička, čo?
Pomôžete mi nájsť tých chlapov?
Našla som ich čísla, neustále im volám, išla som k nim domov,
hovorila s ich rodinami, ale nikde ich neviem nájsť.
Koho, kde... Neviem, kde by som začal.
Musí existovať niekto, kto pozná toho Maoza.
Nie, neexistuje. Ani neviem, či už je mimo.
- Mimo čoho, armády? - Nie, nie armády.
Mimo väzenia.
JERUZALEMSKÉ ŠTÚDIÁ
Opäť by som chcela poďakovať tým, ktorí prispeli na stránke,
a povedať, že ktokoľvek chce pomôcť, môže ďalej prispievať,
a pravdaže, ďakujem premiérovi
a všetkým usilovným pracovníkom ministerstva zahraničných vecí,
neberiem to ako samozrejmosť.
- Orna, podporujeme vás. - Rozhodne.
- Po reklame sme späť. - A... Sme mimo!
- Ďakujem, Revital. - Ďakujem.
- Ďakujem, Oded. - To nič.
Dúfame, že sa Gali čoskoro vráti domov.
- Amen. - Ďakujeme.
- Dovi, majte sa. - Majte sa.
- To je ale žena... - Páni.
- Aké to bolo? - Dobré.
Cítim sa hlúpo. Načo ďakovať ministerstvu zahraničných vecí?
Ničí ma to, Gali je tam a oni nič nerobia.
- Je to ako vydieranie s výkupným. - Presne.
- Nejaký pokrok? - Nie od minulého týždňa.
Ministerstvo povedalo, že sú optimistickí a zmizli.
Ach, skutočne?
Čo?
Nech si radšej pohnú, táto kampaň nemôže trvať večne.
- Čo teda teraz urobíme? - Potrebujeme viac peňazí, to.
Peniaze sú ako hlasitosť. Ak je to dosť hlučné,
nikto nemôže spať, ani ministerstvo.
Dobre.
- Dobre. Máš nejaké? - Nie.
Všetko som minula na veľmi drahý styk s verejnosťou.
- Pripomínam ti... - Nech sa Gali vráti.
...jemne, že si povedala, že sa porozprávaš s manželovou rodinou.
Ako sa tam veci majú?
Zabudni na to.
Zveziem ťa?
Nie, som tu autom.
To je novinka?
Nie, vodičák mám roky, len som nejazdila.
Prečo nie?
- Nemala som kam. - Dobre.
- Ahoj. - Ahoj.
MAOZ ATAR
Ale rozumieš, že mi klamala?
Stále nechápem, ako dokázala vyše roka vstávať,
obliecť si vojenskú uniformu
a ísť pracovať pre toho drogového dílera, bohviečo robila.
Bola len 20-ročné decko, asi sa bála, že budeš sklamaná.
Možno.
- Tu pracuje? - Tak mi povedali.
Múdro, že si ho zamkla, nech nikoho neláka.
Naozaj si myslíš, že ten chlapík ju donútil niečo prepašovať?
Nie je to „chlapík“, ale dospelý chlap, starší než ty.
Prepáčte, kde nájdem Revital?
- Tam. - Vďaka.
Presuň túto paletu, kým odídeš...
A nech to Maša podpíše.
Nepredávame súkromným osobám.
- Nir, potom zober aj tieto? - Čo presne nepredávate?
Nepredávame... kancelárske stoličky, kancelárske stoly,
kancelárske skrine... Mám pokračovať?
Revital, však? Prepáčte, som Orna,
snažila som sa vám dovolať, nechala som vám aj pár správ.
Hľadáte Maoza. Aj vám dlhuje peniaze?
Nie, len som počula, že ho pustili,
tak som mu chcela položiť pár otázok o svojej dcére, takže...
Zdali ste sa mi povedomá, vy máte tú dcéru v Rusku.
Čo s ňou má Maoz?
Čože? Nie, nič, nič.
Len... boli spolu. V rovnakej vojenskej jednotke.
Ale asi o nič nejde.
Tak to znie ako nič.
A vy? Ste otec?
Nie, som chlapík, čo vypátra čísla bývaliek.
Pozrite, mrzí ma to, ale netuším, kde je,
a popravde, snažím sa mu vyhýbať.
Nir, ako to môže ísť dnu, keď to vyložil?
- Vyber to! - Dobre, dobre...
Viete, čo si myslím?
Myslím, že presne viete, kde je.
Tušíte, prečo sa dostal von tak rýchlo?
- Vravím, že sme sa nerozprávali. - Pretože donášal na partnerov.
Teraz sa skrýva a má na to dobrý dôvod.
Takže možno sa naňho pýtame prví,
ale uisťujem vás, nebudeme poslední.
Takže buď nás necháte porozprávať sa,
alebo to risknete s hocikým, kto príde neskôr,
ale pamätajte, možno nebude taký zdvorilý ako my.
Netuším, kto ste, a prečo si myslíte, že sa mi môžete vyhrážať,
ale zmiznite mi z očí, než sem zavolám priateľov.
Šou sa skončila.
- Naozaj donášal na partnerov? - Netuším,
ale ak vie, kde je, čoskoro sa to tiež dozvieme.
Prečo?
Pretože, ak vie, kde je, zavolá mu, aby ho varovala,
a keď mu zavolá, dozvieme sa, kde je.
Ako?
Kamoša z jednotky som požiadal, aby sledoval jej číslo, o nič nejde.
Teda...
Haló?
Chceš vidieť dcéru nažive?
- Kto je to? - Drž hubu a rob, čo poviem.
Dvestotisíc dolárov, máš 24 hodín.
D... Dobre, dobre, počkajte, ja...
Toľko peňazí nemám, ale z... zoženiem ich, dobre?
Prestaň! Uľahčíme ti to.
Stotisíc amerických dolárov,
inak pošleme ľudí, aby sa o ňu vo väzení postarali.
Nie, nie, prosím, prosím, nerobte to.
- Zoženiem tie peniaze. - Dobre, dobre.
Toto je naša posledná ponuka. Počuješ?
Dva šekely a nedáme vám účtenku, dobre?
Podpultovo, nikto to nemusí vedieť.
Á, počkaj. Chvíľu.
Vieš ty čo? Si dobrá zákazníčka, poviem ti, čo pre teba spravím:
Za 25 000 dolárov ti dáme...
Časté?
Odkedy som v televízii.
Tak prečo dvíhaš?
Lebo možno zavolá ona.
VOĽTE JOSSIHO LEVYHO ZA STAROSTU!
Doriti.
Benny, pozri, aké pekné šiltovky sme mu dali spraviť.
Ach, tu si. Začínali sme sa báť, však?
Ak sem znova príde tvoja švagriná, končím.
Sadli sme si sem. Benny povedal, že celý deň nebol vonku.
Hej...
Pozri... politik konečne vyšiel z úkrytu.
Hej, vraveli sme si, že je vhodný čas.
Všetci stále hovoria: „Vstúp už do politiky.“
Veľmi sa z vás teším.
Pamätám si, že v detstve rodičia z neho šaleli.
Všetkým dohadoval veci.
Prepáč, že meškám, bol to šialený deň.
Potom v Libanone autom trafil improvizovanú bombu.
Okamžite zomrel. Hrozný príbeh.
Budeme mať podujatie, kde zahájime volebnú kampaň,
a bolo by fajn, ak by ste prišli.
Už roky sme neboli všetci spolu.
Chýbalo nám to. Aj Bennymu, však?
- Že, Benny? - Rozhodne.
Benčuk, pomôžeš mi s horným vodovodom?
Neviem na to prísť.
Nalej mu aj trochu vody, dobre?
To vodovod nevie prísť na to, čo s tebou.
Tamara... pravdou je...
Pokiaľ ide o to vaše podujatie, Benny mal včera večer horúčku,
preto dnes nevyšiel von.
To nič, tak príď len ty.
Príď sama. Je to dôležité pre Jossiho, pre mňa, pre všetkých.
Stojí to za tú námahu, hlavne teraz.
- Sila v jednote, však? - Áno.
Pravdou je...
že som ti zavolala, lebo som dúfala v tvoju pomoc.
Iste, samozrejme, o čo ide?
Mám teraz súdne trovy v Rusku
a náklady na kampaň a Orit Kadmonová...
- Orna... - Prepáč, že to takto vyťahujem.
Počkajme, kým bude po podujatí, dobre? Teraz máme chaos.
Príď na podujatie, bude to milé,
pripravujeme veci pre Gali, uvidíš.
Potom si k tomu poriadne sadneme
- a všetko preberieme. Dobre? - Dobre.
Dobre. Musím ísť.
Ach, skoro som zabudla.
Pozri, čo som našla.
Môžeš ju priniesť na rozhovory, nech ju dajú na pozadie.
Ešte sme v televízii neukázali malú Gali s jej strýkom.
Dobrá fotka, čo?
- Ahoj, musím ísť. - Ahoj.
DORI
Ahoj, si tam? Mám dobré a zlé správy.
Dobré správy: volal jej bývalý, máme polohu.
Je to v štvorkilometrovej oblasti, no je tam len jedna budova.
- To je dobrá správa? - Hej. Zlá je...
že som si prešiel jeho spis.
Roni, nemal problémy pre obchodovanie s drogami.
Ale obchodovanie so zbraňami.
Porozprávajme sa, než tam pôjdeme, dobre?
Nie som si istý, či je to dobrý nápad.
Ak tí ľudia do toho Gali zatiahli, musím ich nájsť.
Mám snáď na výber?
Počuj, pri takýchto ľuďoch musíš byť opatrná.
Sľúb mi, že tam bezo mňa nepôjdeš.
Orna?
Chase, k nohe!
Zdravím.
Ste Maoz?
- Nepoznáme sa... - Ja vás poznám z televízie.
Áno, som Orna, moja dcéra je Gali Levyová.
Tuším ste boli spolu v armáde, však?
Máte nesprávneho človeka, nie som ten, za ktorého ma máte.
Dobre...
Ale vy tu bývate, však?
Nebývam tu.
Pracujem tu.
Ochranka pre farmárov.
Prepáčte.
Ak niekto skúsi ukradnúť dobytok, postarám sa o to.
Diviaky prídu žrať úrodu, postarám sa o to.
Nech príde hocikto, postarám sa o to.
Je to diviak. Regulujeme populáciu.
Nemali by ste tu byť, je to súkromný pozemok.
Môžete si však spomenúť, či poznáte moju dcéru?
- Ukážem fotku. - Zabudnite na fotky, nepoznám ju.
No tak, viem, že ju poznáte.
- Poznáte Efiho, Boaza, Dudiho... - Počujte...
- A viem, že pre vás pracovala. - Počujte. Nepoznám vás.
Nepoznám vašu dcéru, ani nikoho z tých ľudí.
O chvíľu začne pršať. Byť vami, nasadnem do auta a idem.
Než skončíte niekde v rokline.
Zdravím, pardon, zabuchla som si kľúče v aute.
Môžem vojsť a zavolať zámočníka?
Počkajte, počkajte... Dobre, pôjdem!
Odchádzam...
Nie!
Chase! Chase!
Haló?
Orna Levyová?
Kto volá?
Som muž, čo vám dokáže do života vrátiť dcéru,
muž, čo prinesie želaný pokoj.
Dobre, ale v pozadí počujem hebrejčinu.
Netuším, o čom hovoríte.
Zlož, zlož...
GALINE VECI
ZAPÍNAM...
POSTAV SA ZA TÝCH BEZ HLASU
NEDÁVNO PREHRATÉ
„JURI GLASKOV“ OD PHANTOM LIMB
Obťažujete ma, nie som váš človek.
Nikam nejdem, kým mi nepoviete, čo ste všetci robili:
Vy a Efi, Dudi a Boaz...
- Kto vás poslal? - Nikto.
Odkiaľ poznáte ich mená?
Našla som ich pasy medzi jej vecami.
Poviete mi, čo ste urobili môjmu dievčatku.
Prečo sa smejete?
Celá tá hra na „dievčatko“, aj v rozhovoroch.
„Moje dievčatko toto, tamto.“
Akoby mala osem.
- Obaja ho máme. - Hanbite sa, mala 20.
Menší vekový rozdiel, a čo? Je to horšie, než podvádzať chorého manžela?
Čo? Gali mi to povedala. Čo, mysleli ste, že si to nevšimne?
Deti všetko vycítia.
Povedzte, kde sa skrývajú vaši priatelia!
Pozrite, urobili ste základnú chybu.
Nahovárate si, že pár debilov s problémami
vzalo vaše „dievčatko“, využili ju, teraz hnije vo väzení,
kým oni sú v balíku. Niečo také?
Nie je ich obeťou, to vám sľubujem.
Prečo?
Pretože oni pracovali pre ňu!
Mne však povedali, že pracovala pre vás.
Pracovala. Minulý čas.
Po mojom zatknutí nepočkala ani týždeň.
Našla môj ruský náprotivok a začala preňho pracovať.
- Ako sa volá? - Neviem a je mi to jedno.
Vaše dievčatko ukradlo obchod, ktorý som budoval rok,
s tímom, čo som vycvičil, posunula ho tomu Rusovi, akoby bol jej.
Dala mi kopačky cez trojminútový hovor, ktorý som prijal vo väzení.
Vaše „dievčatko“.
Ale tí ľudia,
ak jej nič neurobili, prečo sa skrývajú?
Neskrývajú sa.
Pred tromi mesiacmi som mal uprostred noci čudný telefonát z Indie.
Efi, jeden z chlapíkov, čo ste spomenuli, znel hrozne,
požiadal ma, nech mu pošlem peniaze na adresu nejakej Indky,
aby si mohol dať spraviť nový pas.
Nespýtali ste sa, prečo potrebuje nový pas?
Nie...
Pri našom povolaní také otázky nekladieme.
No poviem vám, že ak sa obchodu darí,
nikto vám takto nevolá.
Faktom je, že si tie peniaze nevytiahol, a to je asi hlavné znamenie.
Znamenie čoho?
Nejde o to, že ich nedokážete nájsť, lebo sa skrývajú.
Neviete ich nájsť, pretože už nemáte koho nájsť.
Počujte, viem, že ste jej matka,
a nie je to vaša vina,
ale všetko, čo sa teraz Gali deje,
si do poslednej štipky zaslúžila.
PRIVEĎTE GALI DOMOV
Čary.
Nie...
- Áno. - Tak rýchlo?
Poď sa pozrieť.
Povedal, že nie je unavený, tak som mu navrhla knihu,
uvarila mu čaj
a keď som sa vrátila, spal ako bábo.
Neuveriteľné.
Prinesiem zmrzlinu.
Mami, pripravím hru.
Ako chceš hrať?
S alebo bez rozšírenia?
Popravde, nemám chuť učiť sa nič nové.
Keď v poslednej dobe otca niečo nahnevá, hodí to do koša.
Vraví, že žartuje, potom sa hnevá, keď to nevie nájsť.
Takže som sa naučila mať oči na stopkách.
Čo je toto?
- Noxolite. - To viem, prečo je balenie prázdne?
Vieš prečo.
Ako mu ich dávaš?
Primiešam mu ich do čaju.
- Si úplne mimo. - Mami, na toto teraz nemám...
Povedal, že to nechce. Vyjadril sa veľmi jasne.
Dobre, ale nežije v tomto dome sám,
sú tu aj ostatní, si tu ty. Zaslúžiš si trochu žiť.
Nemáš ma na starosti.
- Vybíjaš si to na mne. - Vôbec nie.
Mami, kopa ľudí dáva lieky do jedla,
- všetci rodičia. - Áno, deťom, nie dospelým.
Nič také hrozné sa nestalo.
Nesprávaj sa k nemu ako k dieťaťu, jasné?
Nesprávaj sa k nemu ako k dieťaťu.
Primiešať otcovi lieky...
Kto niečo také urobí?
Zdá sa, že ja.
Zdá sa.
Orna, čo je? Je všetko v poriadku?
Čo sa stalo?
Poď dnu, sadnime si.
No tak...
Poď dnu.
Bennyho rodina ma bude vždy vnímať ako ženu, čo im ho ukradla,
akoby som otehotnela, len aby som ho chytila do pasce.
Vďaka.
A tak si vykladajú všetko, čo robím.
Jasné, zúfalo som chcela vkĺznuť do kráľovskej rodiny dovozcov bŕzd.
Tak... ako to dopadlo s Maozom?
- Čo si teraz myslíš? - Neviem,
asi som ti mala veriť. Tomu, čo si od začiatku hovoril,
nechať to tak,
sústrediť sa na Orit, zbierať peniaze na kampaň... Ja neviem.
Naozaj som dúfala, že dnes získam nejaké odpovede.
Ale čím viac sa v tom hrabem, tým temnejšie to je...
- Len jedna vec je jasná. - Čo?
Len jeden človek privedie Gali späť, a nie som to ja.
Je to Gali.
Odkiaľ sa to všetko podľa teba naučila?
- Očividne nie od Bennyho. - Ani náhodou.
Takže kto ostal?
Pri najlepšom ma sledovala a naučila sa robiť opak.
Pozri...
Teraz hovoríš toto,
no som si celkom istý, že jedného dňa sa pozrieš späť,
pozrieš sa na seba, ako si fungovala,
a uvedomíš si, aká si bola na seba tvrdá.
A potom možno... Budeš seba vnímať tak, ako ťa vnímam ja,
ako niekoho, kto je...
taký idiot! Taký idiot...
Ako...
Ako klinického blbca.
Niečo, čo si z nejakého dôvodu nikto nevšimol.
Ešte raz mi povedz idiot...
JOSSI LEVY ZA STAROSTU
Ďakujem, že ste všetci prišli, ďakujem Nurit
a komunitnému centru za ich pohostinnosť.
Ako možno niektorí viete, ja a moja rodina prežívame
náročné časy,
keďže jeden dôležitý a drahý hosť
tu dnes nemohol byť.
Samozrejme, že hovorím o Gali.
A tak by sme ďalšiu pieseň chceli venovať Gali
a Orne, jej úžasnej matke,
ktorá nás, napriek všetkému tomu žiaľu, dnes poctila svojou prítomnosťou.
Možno nás nejakým zázrakom Gali z diaľky započuje.
Eldar, prosím...
Existuje vzdialené miesto
Kde nikdy nie si sám
Vždy tvoj
Načahuje ruku Keď si osamelý...
Ornuš, ako sa máš?
- Poznáš Danielu? - Nie.
- Členka našej rady. - Teší ma.
- Poznáte sa? - Nie.
Áno, z televízie.
- Súcitím s vami. - Ďakujem.
Odfoťme sa na pamiatku.
Vďaka.
Dobre, pokračujeme...
Dobre?
Tamara?
- Môžem...? - Iste.
Viem, že to nie je najlepšie načasovanie... Očividne...
ale naozaj potrebujem... vedieť,
či si myslíš, že by ste nám mohli finančne pomôcť.
Musím to vedieť.
Orna, prosím. Môj manžel dnes zahajuje kampaň.
A čo dnes robí moja dcéra?
Tamara, žiadam o pomoc,
nie o prejavy či piesne. Ja... potrebujem peniaze.
Dobre, a dáme ti rozumnú čiastku a v pokoji to preberieme,
bez tlaku vo vhodnejšej chvíli.
- Vážne, Orna. - Máš pravdu, prepáč.
A trochu vďačnosti by nezaškodilo.
- Za čo presne? - Prosím?
Vďačnosti za čo?
Povedala si „vďačnosť“, tak sa pýtam za čo.
Že ste sa mi ozvali až dva mesiace po Galinom zatknutí?
Pri všetkej úcte, aj my sme mali čo riešiť.
Tak vďačnosti za čo?
Nie, fakt. Za pocit trápna,
strachu, že si ľudia pomyslia, že máte niečo s drogami?
Vďačnosť za to, že keď Benny ochorel, všetci ste skrátka zmizli?
- Že ste ma nechali úplne samu? - Nemám ti čo povedať.
Dobre, že tu nie je Benny a nevidí, ako sa správaš.
- Možno je dobré, že ho držíš pod zámkou. - „Držím ho pod zámkou“?
Tak sa správaš k mužovi, čo sa o teba vždy postaral?
Ako k psovi s opatrovateľkou, kým ty si chodíš po vonku a bavíš sa?
Ja ho opúšťam? Kedy naposledy prišiel Jossi?
Prepáč, ale toto ťa nenechám zničiť,
hlavne nie dnes, po tom všetkom, čo sme spravili pre Gali.
Podľa mňa vám v skutočnosti na Gali nezáleží.
Orna, prosím...
Myslím, že je pre dôležité predstierať starostlivosť
- a ukázať ma... - Upokoj sa...
Ale ja aj ona sme vám ukradnuté, úplne.
A prečo ste povedali „naša Gali“? Kedy ste ju naposledy videli?
- Orna, stačí. - Ale vážne, lebo ak si dobre pamätám,
bolo to počas pesachu, keď mala 17,
- a celý večer ste ju volali „Galia“. - Blbosť...
Je tam tri mesiace, chápeš to? A nič.
Nič, ani slovo.
Ale teraz som v televízii, že? Takže zrazu je to „naša Gali“.
Niečo sa ťa spýtam,
chceš, aby mal Jossi so mnou fotku v novinách? Áno či nie?
- Čože? - Fotka, ja a Jossi,
spolu v novinách, chceš ju?
Chceš, aby som hovorila o Galinom strýkovi,
ktorý jej bol ako druhý otec, a teraz kandiduje na starostu?
Chceš, aby som poslala novinárov, aby si im povedala,
aká si rozrušená, smutná...
Že je to, akoby si prišla o dcéru?
Nestojí to za menší šek?
Neodpovedaj, len prikývni.
Dobre.
Ďakujem, bol to krásny večer.
Ahoj.
KOMUNITNÉ CENTRUM KIRJAT ATA
SÚKROMNÉ ČÍSLO
Haló?
Pani Levyová? Orna Levyová?
Čo, zase toto?
Musíme sa porozprávať o dcére.
Hej, prekvapenie. Dobre, zložím.
Môžem pomôcť.
Vlastne teraz pomôžem ja vám.
Povedzte, takto trávite svoj život?
Obťažujete matku, ktorej dcéra je vo väzení?
Čo ste, v štvrtej triede? Premýšľate nad tým niekedy,
než v noci zaspíte na svojej úbohej malej posteli?
Pýtate sa niekedy samého seba, prečo ste takýto?
Takto si predstavujete svoj život, plný svetla, lásky a...
Č... Čo mám... Čo mám urobiť?
Čože? Nie, ja... nerozumiem.
Na, hovor s matkou.
Mami? Si to ty?
- Gali? - Mami...?
Pani Levyová, vaša vláda vám klame.
Môžem vám pomôcť. Zapíšte si adresu.
Preklad titulkov: Jozef Ferencz