EZ EGY KITALÁLT TÖRTÉNET.
BÁRMI HASONLÓSÁG VALÓS ÉLŐ VAGY HOLT SZEMÉLYEKKEL,
ESEMÉNYEKKEL, HELYEKKEL PUSZTÁN A VÉLETLEN MŰVE.
Következzék Gali Levy,
a fiatal nő, akit Oroszországban tartanak fogva már két és fél hónapja.
Korábban beszélgettünk Orna Levyvel,
arról, mennyire eredményesek vagy eredménytelenek
a lánya kiszabadításáért tett diplomáciai törekvések. Orna Levy, jó estét.
- Jó estét, Sivan. - „Jó estét, Sivan...”
GALI NINCS EGYEDÜL
Hé, figyelj már!
- Bocs, bocs... - Nézzél, merre mész!
FELTÉTEL NÉLKÜL
Üdv, egy Yakir nevű illetőt keresek.
Itt dolgozik?
- Ott van. - Kösz.
Ez Efi, Mozi, Boaz...
- Az ő nevére nem emlékszem... - Dudi.
Tényleg, Dudi.
Tudom, hogy Gali a hírszerzésnél szolgált, de...
Nem tudom pontosan, hol... Mármint tudom, hogy titkosítva volt...
Gondolom, nem mondhatja el...
Teszek rá. Mind masszívan bekaphatják.
Ez egy különleges egység. Kiber, technikai és műveleti.
És ezek a fickók mind ugyanannál az egységnél voltak?
Igen és nem. Gali és én a „száraz oldalon” dolgoztunk,
a színfalak mögött, aktív állományban.
Ezek a fickók pedig a „nedves oldalon”, kint a terepen.
Tartalékosok mind a négyen.
Kapcsolatban van bármelyikükkel?
Összeállítunk egy kampányvideót, amiben Gali barátai azt mondják:
- „Hozzuk haza Galit.” - Ezek a fickók nagyon zűrösek.
- Hogy érti, hogy „zűrösek”? - Nem azok a jópofi videós típusok.
Nem tudom, Hadas mondta-e, de Gali parancsnoka voltam egy évig,
amíg itt szolgált.
- Három évig. - Nem.
Két évig aktívan, egy évig szerződéssel.
Nem, azt hiszem, még az aktív szolgálat alatt rúgták ki.
Nem mondta?
Biztos, hogy Galiról beszél?
Először betették bázisgondnoknak, aztán kitették.
- Miért? Mit csinált? - Elnézést...
Üljön le, elmondom.
Az egység pár havonta egyesített hadműveletet hajt végre.
Évek óta ugyanaz a verkli.
És ez a sereg ugyebár. Mindenki rutinból nyomja.
Aztán jön Gali, körbenéz, és azt mondja:
„Hé, a légi ellátás miért ezen az útvonalon jár?”
„Miért ilyenkor?”
Elmagyarázzuk: „Ez a standard gyakorlat, tekintettel az üzemanyagra, láthatóságra.”
Azt mondja: „Oké.” Felhívja az egység meteorológusát,
visszajön, és azt mondja:
„Ebben az órában hátszél van, spórolunk az üzemanyagon, így biztonságosabb az út.”
„És ekkor van az ima ideje, így kevesebben figyelnek ránk.”
Húsz éve ugyanúgy megy, aztán megjelenik Gali, és bumm!
Varázsütésre minden klappol, minden működik.
Csakhogy a parancsnokunk rácsapta a nevét erre a tervre,
és learatott minden babért.
És Gali... Ez felbosszantotta.
Ment, és elmondta az egységparancsnoknak, aztán kirúgták függelemsértésért.
Nézze, ő fontos volt nekem.
Utoljára azután beszéltünk, hogy hallottam, hogy Maoznak dolgozik.
Figyelmeztettem, hogy ez rossz ötlet, az ilyeneknek dolgozni.
- Kinek kezdett dolgozni? - Maoz Atarnak,
egy alezredesnek, akit szintén kirúgtak az egységtől.
Miért rúgták ki?
Azt beszélték, hogy az egység forrásait használva
csempészett át drogot a határon. Érti már?
Ennek a fickónak dolgozott. Később járni kezdtek.
- Nem. - De.
Mit akar egy 50 éves pasas egy 20 éves lánytól?
Ezt is mondtam neki. De ő... nem vette túl jól.
Úgy állította be, mintha perverz lennék, és zaklatnám őt.
És nézze meg, most mi van vele. Ez nem véletlen, igaz?
Segít megtalálni ezeket a fickókat?
Megvan a számuk, folyton hívtam őket, elmentem a lakásukhoz,
beszéltem a családjukkal, de sehol sem találom őket.
Kit, hol... Azt se tudnám, hol kezdjem el.
Csak van valaki, aki ismeri ezt a Maozt.
Nem, nincs. Azt se tudom, kiengedték-e már.
- Honnan, a seregből? - Nem, nem a seregből.
A börtönből.
JERUZSÁLEM STÚDIÓ
Újra szeretném megköszönni azoknak, akik adakoztak a honlapon,
és szeretném elmondani, hogy aki segíteni akar, az még adakozhat,
és persze köszönöm a miniszterelnök úrnak
és a külügyminisztérium minden szorgos munkatársának
a külön erőfeszítést.
- Orna, mi is támogatjuk önt. - Teljes mértékben.
- Most egy reklám, és jövünk. - És... Lehúz!
- Köszönöm, Revital. - Köszönöm.
- Köszönöm, Oded. - Nincs mit.
Reméljük, Gali hamarosan hazatér.
- Ámen. - Köszönöm.
- Viszlát. - Viszlát.
- Ezt a nőt... - Hűha.
- Hogy ment? - Jól.
Hülyén érzem magam. Miért köszönöm meg a külügyminisztériumnak?
Kikészít, hogy Gali ott van, és nem csinálnak semmit.
- Olyan, mint a váltságdíj. - Ez pontosan az.
- Van bármi haladás? - A múlt hét óta nincs.
A külügyesek azt mondták, optimisták, majd eltűntek.
Ó, tényleg?
Miért?
Siethetnének, ez a kampány se tarthat örökké.
- Most mit csinálunk? - Még több pénzt szerzünk, azt.
A pénz olyan, mint a hangerő. Ha elég nagy a zaj,
senki sem alszik, még a külügyminisztérium sem.
Oké.
- Oké. Neked van pénzed? - Nincs.
Elköltöttem a nagyon drága PR-ra.
- Emlékeztetnélek... - Gali térjen haza, ámen.
...finoman, hogy azt mondtad, beszélsz a férjed családjával.
Hogy állnak a dolgok ezen a fronton?
Felejtsd el.
Elvigyelek?
Ne, kocsival jöttem.
Ez új?
Nem, évek óta van jogsim, csak sose vezetek.
Miért nem?
- Nem volt hová mennem. - Oké.
- Pá. - Pá.
De érted, hogy hazudott nekem?
Még mindig nem értem, hogy több mint egy éven át felkelt,
falból felvette az egyenruháját,
és elment dolgozni annak a drogdílernek, az isten tudja, mit.
Egy 20 éves gyerek, biztos félt, hogy csalódást okoz neked.
Lehet.
- Itt dolgozik az a nő? - Azt mondták.
Okos, hogy bezárod, nehogy bárki elcsábuljon.
Tényleg azt hiszed, ez a srác csempésztetett vele valamit?
Ne srácozd! Felnőtt férfidősebb nálad.
Elnézést, hol találom Revitalt?
- Ott van. - Kösz.
A raklapot vidd el, mielőtt elmész...
És Masha írja alá.
Magánszemélyeknek nem értékesítünk.
- Nir, utána azokat is vidd, jó? - Pontosan mit nem értékesít nekünk?
Nem értékesítünk... irodai székeket, íróasztalokat,
irodai szekrényeket... Folytassam?
Revital, ugye? Bocsánat, Orna vagyok,
próbáltam hívni, hagytam pár üzenetet.
Maozt keresi. Magának is tartozik?
Nem, csak hallottam, hogy kiengedték,
úgyhogy fel akartam tenni neki pár kérdést a lányomról, ezért...
Tudtam, hogy ismerős. A lánya Oroszországban van.
Mi köze neki Maozhoz?
Tessék? Nem, semmi, nincs köze.
Csak... régen együtt voltak. Ugyanannál az egységnél.
De ez valószínűleg semmiség.
Akkor ez semmiség.
És maga? Maga az apa?
Nem, én az vagyok, aki kinyomozza az exnejek telefonszámát.
Nézzék, sajnálom, de sejtelmem sincs, hol van.
És őszintén szólva én inkább elkerülném.
Nir, miért kerül be, ha most hozták ki?
- Vedd ki! - Oké, oké...
Tudja, én mit gondolok?
Szerintem pontosan tudja, hol van.
Nem gondolkodott azon, miért szabadult ilyen hamar?
- Mondom, hogy nem beszéltem vele. - Mert elárulta a társait.
Most bujkál, és jó okkal.
Úgyhogy talán mi érdeklődünk felőle elsőnek,
de biztosíthatom, hogy nem utolsónak.
Úgyhogy vagy hagyja, hogy beszéljünk vele, vagy szerencsét próbál a következőkkel,
de ne feledje, ők talán nem lesznek ilyen udvariasak.
Sejtelmem sincs, ki maga, és miért hiszi, hogy fenyegethet,
de húzzon innen, mielőtt idehívom a barátaimat.
Oké, vége a műsornak.
- Igaz, hogy elárulta a társait? - Sejtelmem sincs,
de ha tudja, hol van, hamarosan mi is megtudjuk.
Miért?
Mert ha tudja, hol van, felhívja, hogy figyelmeztesse,
és ha felhívja, megtudjuk, hol van.
Hogyan?
Megkértem egy havert az egységtől, hogy figyelje a számát, nem nagy cucc.
Nahát...
Halló?
Akarja élve látni a lányát?
- Ki az? - Fogja be, és tegye, amit mondok.
Kétszázezer dollár, 24 órája van.
Oké, jól van, jó, várjon, én...
Nincs ilyen sok pénzem, de elintézem, jó?
Elég! Leegyszerűsítjük a dolgot.
Százezer amerikai dollár,
vagy küldünk valakit, hogy intézze el a börtönben.
Ne, ne, ne, kérem, kérem, ne csinálja,
- megszerzem a pénzt. - Oké, oké.
Ez az utolsó ajánlatunk. Hallja?
Két sékel, de számlát nem adunk, oké?
Pult alatt, senkinek se kell tudnia.
Ó, várjon. Egy pillanat.
Tudja, mit? Maga jó vevő, megmondom, mi az ajánlatom.
Huszonötezer dollárért adunk...
Sokszor van ilyen?
Most, hogy szerepelek a tévében, igen.
Akkor miért veszed fel?
Mert talán ő az.
SZAVAZZ YOSSI LEVY POLGÁRMESTERJELÖLTRE!
Baszki.
Benny, nézd, milyen klassz, sapkát is csináltunk neki.
Ó, hát itt vagy! Kezdtünk aggódni, igaz?
Ha megint idejön a sógornőd, én felmondok.
Kiültünk ide. Benny azt mondta, egész nap nem volt kint.
Aha...
Nézd... a politikus végre előbújt.
Igen, úgy éreztük, itt az ideje.
Mindenki azt hajtogatja: „Álljatok már bele a politikába.”
Nagyon örülök nektek.
Emlékszem, gyerekként megőrjítette a szüleinket.
Mindig alkukat kötött nekünk.
Bocs, hogy késtem, őrült egy nap volt.
Utána Libanonban házi készítésű aknára ment a kocsival.
Azonnal meghalt. Szörnyű sztori.
Lesz egy kampányindító rendezvényünk,
és gondoltuk, jó lenne, ha eljönnétek.
Ezer éve nem gyűltünk össze.
Hiányzott nekünk az együttlét. Bennynek is, igaz?
- Igaz, Benny? - Abszolúte.
Benchuk, segítesz nekem fent a csappal?
Nem boldogulok vele.
Vizet is adjál neki, jó?
A csap nem boldogul veled.
Tamara... az az igazság...
Ami a rendezvényeteket illeti,
Bennynek láza volt este,
ezért nem ment ma ki.
Semmi baj, akkor gyere egyedül.
Gyere csak te. Fontos Yossinak, nekem, mindenkinek.
Megér egy próbát, pláne most.
- Egységben az erő, igaz? - Igen.
Az az igazság...
Abban a reményben hívtalak, hogy tudsz nekem segíteni.
Persze, naná, miről van szó?
Vannak jogi költségek Oroszországban,
meg kampányköltségek, meg Orit Kadmon...
- Orna... - Sajnálom, hogy így felhozom.
Várjunk a rendezvény utánig, jó?
Most nagy nálunk a káosz.
Gyere el a rendezvényre, klassz lesz,
készülünk dolgokkal Galinak, meglátod.
Utána majd rendesen leülünk,
- és megbeszélünk mindent. Oké? - Oké.
Jól van. Mennem kell.
Majdnem elfelejtettem.
Nézd, mit találtam.
Elviheted az interjúidra, hogy kitegyék a háttérbe.
Még nem mutattuk meg a tévében a kis Galit a nagybátyjával.
Nem semmi fotó, mi?
- Pá, mennem kell. - Pá.
DORI
Hé, hallasz? Van jó hír és rossz hír.
A jó hír: az exe felhívta, megvan a hely.
Egy négy kilométeres körzet, de csak egy épület van rajta.
- Ez a jó hír? - Igen. A rossz...
Átnéztem az aktáját.
Roni, nem drogkereskedés miatt került bajba.
Hanem fegyverkereskedés miatt.
Beszéljünk, mielőtt odamész, jó?
Nem vagyok biztos abban, hogy ez jó ötlet.
Ha ezek az emberek rángatták ebbe bele Galit, akkor meg kell találnom őket.
Mi más választásom van?
Figyelj, az ilyen alakokkal óvatosnak kell lenni.
Ígérd meg, hogy nem mész oda nélkülem.
Orna?
Chase, lábhoz!
Üdv.
Maga Maoz?
- Nem ismerjük egymást... - Ismerem a tévéből.
Igen, Orna vagyok, a lányomat Gali Levynek hívják.
Azt hiszem, együtt voltak a seregnél, igaz?
Összekever valakivel, nem az vagyok, akinek hisz.
Oké...
De maga lakik itt?
Nem lakom itt.
Ez egy meló.
Őrség a farmereknek.
Elnézést.
Ha valaki el akarja lopni a jószágaikat, elintézem.
Ha a vaddisznók megeszik a termést, elintézem.
Bárki jön, elintézem.
Vaddisznó. Kontrolláljuk az állományt.
Nem kéne itt lennie, ez magánterület.
De próbáljon meg visszaemlékezni, ismeri-e a lányomat.
- Megmutathatom a fotóját. - Hagyja a fotót, nem ismerem.
Ugyan, tudom, hogy ismeri!
- Ismeri Efit, Boazt, Dudit... - Nézze...
- Tudom, hogy dolgozott magának. - Nézze. Nem ismerem magát.
Nem ismerem a lányát, se ezeket az embereket.
Mindjárt esni fog. Én beülnék a kocsiba, és elmennék.
Mielőtt még egy vízmosásban köt ki valahol.
Üdv, bocs, bezártam a kulcsomat a kocsiba.
Bejöhetek, hogy hívjak egy lakatost?
Hé! Várjon, várjon... Jó, elmegyek!
Elmegyek...
Ne!
Chase! Chase!
Halló?
Orna Levy?
Ki beszél?
Az az ember, aki vissza tudja hozni a lányát az életébe,
aki el tudja hozni az áhított békét.
Oké, de hallom, hogy héberül beszélnek a háttérben.
Sejtelmem sincs, miről beszél.
Tedd le, tedd le...
GALI HOLMIJA
INDÍTÁS...
SZÓLALJ FEL AZOKÉRT, AKIKNEK NINCS HANGJUK
LEGUTÓBB LEJÁTSZOTT
„JURIJ GLASZKOV” ELŐADÓ: PHANTOM LIMB
Zaklat engem, nem én vagyok az embere.
Nem megyek sehová, amíg el nem mondja, mit csináltak maguk mind:
maga és Efi, Dudi meg Boaz...
- Ki küldte? - Senki.
Honnét tudja ezeknek az embereknek a nevét?
Megtaláltam az útlevelüket a lányom holmijában.
El fogja mondani, mit csinált a kislányommal.
Ebben mi a vicces?
Ez az egész kislányomozás, az interjúkban is. „A kislányom így, a kislányom úgy.”
Mintha nyolcéves lenne.
- Együtt csináltattuk. - Szégyellje magát, 20 éves volt.
Egy kis korkülönbség, na és? Rosszabb, mint megcsalni a beteg férjét?
Mi van? Gali mondta. Mi az, azt hitte, nem veszi észre?
A gyerekek mindent kiszúrnak.
Mondja el, hol bujkálnak a barátai!
Figyeljen, alapvető hibát követett el.
Arról győzködi magát, hogy egy rakás problémás seggfej
elvitte a „kislányát”, kihasználták, és most a sitten rohad,
ők meg megszedték magukat. Így van?
A lánya nem az áldozatuk, erről biztosíthatom.
Miért?
Mert ők dolgoztak Galinak.
De nekem azt mondták, Gali magának dolgozott.
Dolgozott. A múltban.
Miután engem lecsuktak, egy hetet se várt.
Megtalálta az orosz ügyfelemet, elkezdett neki dolgozni.
- Hogy hívják? - Nem tudom, és nem is érdekel.
A kislánya lenyúlt egy üzletet, amit egy évig építettem,
a csapattal, akiket én képeztem ki, és átadta annak az orosznak a sajátjaként.
Engem egy háromperces beszélgetésben dobott a börtöntelefonon.
A kislánya.
De azok az emberek,
ha nem csináltak vele semmit, akkor miért bujkálnak?
Nem bujkálnak.
Három hónappal ezelőtt az éjszaka közepén egy furcsa hívás ébresztett Indiából.
Efi volt, az egyik fickó, akit említett, és szörnyen zaklatottan
azt kérte, hogy küldjek neki pénzt valami indiai nő címére,
hogy szerezhessen új útlevelet.
Nem kérdezte, miért kellett új útlevél?
Nem...
A mi szakmánkban nem szokás ilyesmit kérdezni.
De azt bizton állíthatom, hogy ha jól megy egy üzlet,
akkor nem jönnek ilyen hívások.
Az a helyzet, hogy nem vette fel a pénzt, és ez a legbiztosabb jel.
Minek a jele?
Nem azért nem találja őket, mert bujkálnak.
Azért nem találja őket, mert már nincs kit megtalálni.
Nézze, tudom, hogy maga az anyja,
és nem a maga hibája.
De ami most történik Galival,
annak minden egyes részét alaposan megérdemelte.
HOZZUK HAZA GALIT
Varázslat.
Nem...
- De. - Ilyen gyorsan?
Gyere, nézd meg.
Azt mondta, nem fáradt, úgyhogy javasoltam, hogy olvasson,
főztem neki teát,
és mire visszamentem, már édesdeden aludt.
Hihetetlen.
Hozok magunknak fagyit.
Anya, kikészítem a játékot.
Most hogy akarsz játszani?
A kiegészítővel vagy anélkül? Őszintén, nekem nincs kedvem semmi újat megtanulni.
Mostanában ha valami bosszantja apát, azt a szemétbe dobja.
Azt mondja, viccből, aztán mérges, ha nem találja.
Úgyhogy megtanultam ügyelni erre.
Mi ez?
- A Noxolite. - Tudom, de miért üres a doboz?
Tudod, miért.
Hogy adod be neki?
Belekeverem a teába.
- Elment az eszed. - Anya, ez most nekem sok...
Azt mondta, nem akarja. Nagyon világossá tette.
Oké, de nem ő az egyetlen ebben a házban, van itt más is,
itt vagy te. Megérdemled, hogy élj kicsit.
Értem nem te felelsz.
- Szerintem rajtam vezeted le. - Egyáltalán nem.
Anya, sok ember teszi a gyógyszert kajába,
- minden szülő csinálja. - Igen, gyerekekkel, nem felnőttekkel.
Nem olyan nagy dolog.
Ne bánj vele úgy, mint egy csecsemővel, megértetted?
Ne bánj vele úgy, mint egy csecsemővel.
Becsempészed apádba a gyógyszerét...
Ki csinál ilyet?
Én, úgy látszik.
Úgy látszik.
Orna, mi van? Minden rendben?
Mi történt?
Gyere be, üljünk le.
Gyere...
Gyere be.
Benny családja mindig annak fog látni, aki ellopta őt tőlük,
mintha azért estem volna teherbe, hogy csapdába ejtsem.
Kösz.
És így értelmeznek mindent, amit csinálok.
Naná, majd’ meghaltam, hogy becselezzem magam a fékimportőrök királyi családjába.
És... hogy ment a dolog Maozzal?
- És most mit gondolsz? - Nem tudom.
Gondolom, hinnem kellett volna neked. Az elejétől azt mondtad,
hagyjam az egészet,
koncentráljak Oritra, gyűjtsek pénzt a kampányra... Nem tudom.
Nagyon reméltem, hogy ma választ kapok pár dologra.
De minél jobban beleásom magam, annál zavarosabb lesz...
- Csak egy dolog tiszta. - Mi?
Az, akinek itt kell lennie, hogy visszahozza Galit, az nem én vagyok.
Az Gali.
Szerinted kitől tanulta mindezt?
- Nyilván nem Bennytől. - Az esélytelen.
Akkor ki marad?
Maximum rám nézett, és megtanulta az ellenkezőjét csinálni.
Figyelj...
Most ezt mondod,
de biztos vagyok abban, hogy egy nap visszanézel erre az egészre,
magadra, arra, ahogy működtél,
és rájössz, milyen szigorú voltál magadhoz.
És akkor talán... Majd úgy látod magad, ahogy én,
olyannak, aki...
akkora barom! Akkora barom...
Hogy...
Hogy klinikailag hülye.
És ez valahogy mindenkinek elkerülte a figyelmét.
Ha még egyszer baromnak hívsz...
YOSSI LEVY POLGÁRMESTERJELÖLT
Köszönöm mindenkinek, hogy eljött, és köszönöm Nuritnak
és a művelődési háznak a vendégszeretetüket.
Mint néhányan tudják, kihívásokkal terhes időszak ez
nekem és a családomnak,
mivel az egyik fontos és szeretett vendég
nem tud ma itt lenni.
Természetesen a mi Galinkról beszélek.
Úgyhogy ezt a következő dalt Galinak szeretném ajánlani,
és Ornának, Gali csodálatos anyjának,
aki minden szomorúsága ellenére megtisztelt minket jelenlétével.
Talán valami csoda folytán Gali hallani fog minket messziről.
Eldar, kérlek...
Van egy távoli hely
Ahol valaki mindig veled van
Mindig a tiéd
Kezet nyújt neked Ha rád tör a magány...
Ornush, hogy s mint?
- Ismered Danielát? - Nem.
- A tanácstagunk. - Nagyon örvendek.
- Ismeritek egymást? - Nem.
Igen, a tévéből.
- Részvétem. - Köszönöm.
Csináljunk egy fotót emlékbe.
Kösz.
Oké, majd visszatérünk rá...
Oké?
Tamara?
- Lehetne... - Persze.
Tudom, hogy nem a legjobb az időzítés... Nyilván...
de tényleg tudnom... tudnom kell,
hogy szerinted tudsz-e segíteni anyagilag.
Tudnom kell.
Orna, kérlek. A férjem ma kezdi a kampányát.
És az én lányom mit csinál ma?
Tamara, segítséget kérek,
nem beszédeket meg dalokat. Nekem... Nekem pénz kell.
Jó, és adunk egy méltányos összeget, és nyugodtan megbeszéljük,
feszültség nélkül, egy alkalmasabb időben.
- Komolyan, Orna. - Igazad van, bocs.
És egy kis hála nem ártana.
- Pontosan miért? - Hogy mondod?
Hála miért?
Azt mondtad, „hála”, úgyhogy azt kérdem, miért.
Hogy két hónapig tartott, míg visszahívtál Gali letartóztatása után?
Ne is haragudj, nekünk is volt elég gondunk.
Akkor miért legyek hálás?
De tényleg. Hogy kínos volt nektek,
féltetek, hogy azt hiszik, valami közötök van a drogokhoz?
Hála azért, hogy mikor Benny beteg lett, ti mind eltűntetek?
- Hogy teljesen egyedül hagytatok? - Nincs mit mondanom.
Jó, hogy Benny nincs itt, és nem látja, hogy viselkedsz.
- Talán jó is, hogy bezárva tartod. - „Bezárva tartom”?
Így kell bánni egy férfival, aki mindig gondoskodott rólad?
Otthagyod egy szitterrel, mint egy kutyát, amíg te eljársz szórakozni?
Én hagyom ott? Yossi utoljára mikor jött át?
Bocs, de nem hagyom, hogy ezt tönkretedd,
főleg ma este, azok után, amiket Galiért tettünk.
Nem hiszem, hogy tényleg érdekel titeket Gali.
Pszt... Orna, kérlek...
Szerintem nektek az a fontos, hogy kívülről gondoskodónak tűnjetek,
- és velem villogjatok... - Halkabban...
De nem törődtök velem, se vele, egy kicsit sem.
És miért mondtad, hogy „a mi Galink”? Mikor láttad utoljára?
- Orna, elég. - Csak mert én úgy emlékszem,
pészahkor volt, még 17 éves korában,
- és „Galiának” szólítottad egész este. - Butaság...
Három hónapja ott van, felfogod? És semmi.
Egy szót se szóltatok.
De most a tévében vagyok, igaz? Úgyhogy hirtelen „a mi Galink”.
Hadd kérdezzek valamit.
Akartok egy fotót rólam és Yossiról, az újságokban? Igen vagy nem?
- Tessék? - Egy fotót rólam és Yossiról
együtt, az újságokban, akarjátok?
Akarjátok, hogy meséljek Gali nagybátyjáról,
aki apja helyett apja volt, és most polgármesterjelölt?
Átküldjek egy újságírót, hogy elmondhassátok neki,
milyen feldúltak vagytok, szomorúak...
Mintha a lányotokat veszítettétek volna el?
Ez megér egy kis csekket?
Ne felelj, csak bólints.
Jó.
Köszönöm, csodás este volt.
Pá!
KIRYAT ATA MŰVELŐDÉSI HÁZ
PRIVÁT SZÁM
Halló?
Levyné? Orna Levy?
Mi van, már megint ez megy?
Beszélnünk kell a lányáról.
Ja, döbbenet. Na jó, leteszem.
Én segíthetek.
Igazából most én segítek.
Mondja, ezzel tölti az életét?
Hogy zaklat egy anyát, akinek a lánya börtönben van?
Mi maga, egy negyedikes? Gondolt már erre,
mielőtt elalszik a szánalmas kis ágyán éjjelente?
Megkérdezte már magától, hogy miért ilyen?
Így képzeli el az életét, csupa fény és szeretet, és...
Mit akar... Mit akar, mit csináljak?
Mi? Nem, én... Ezt nem értem.
Tessék, beszélj anyáddal.
Anya? Te vagy az?
- Gali? - Anya...
Levyné, a kormánya hazudik magának.
Én segíthetek. Le kéne írnia egy címet.
A feliratot fordította: Speier Dávid