PŘÍBĚH JE FIKTIVNÍ.
PODOBNOST S LIDMI ŽIJÍCÍMI ČI MRTVÝMI, UDÁLOSTMI A MÍSTY JE NÁHODNÁ.
Gali.
Mladá žena držená v Rusku již déle než dva a půl měsíce.
Nedávno nás Orna Levyová
informovala o výsledcích diplomatických snah o propuštění Gali.
Respektive o jejich nedostatku.
Dobrý večer, Orno Levyová.
- Zdravím, Sivan. - „Zdravím...“
GALI NENÍ SAMA
Dávej bacha!
- Promiňte... - Koukej na cestu!
MATEŘSKÉ POUTO
Dobrý večer. Hledám jednoho muže. Jmenuje se Jakir.
Pracuje tady?
- Najdete ho tamhle. - Díky.
To je Efi, Mozi, Boaz...
- Jméno tohodle jsem zapomněl... - Dudi.
Jasně, Dudi.
Vím, že Gali sloužila u rozvědky, ale...
Nevím, v jaké přesně... Vím, že to je tajné...
Vy mi to asi říct nemůžete...
Je mi to fuk. Můžou se jít vycpat.
Jednotka speciálních operací. Kyber, technických a terénních.
Všichni ti muži sloužili ve stejné jednotce?
Ano a ne. S Gali jsme dělali analytiku od stolu.
V zákulisí, v aktivní službě.
Ti chlapi dělali „mokrou práci“, v terénu.
Rezervisté. Všichni čtyři.
Jste s některým z nich v kontaktu?
Dáváme dohromady videokampaň, ve které přátelé Gali říkají:
- „Dostaňme Gali domů.“ - Ti chlapi jsou nedůvěryhodní.
- Jak to myslíte „nedůvěryhodní“? - Do srdečného videa se fakt nehodí.
Nevím, jestli vám to Hadas řekl, ale já jí velel ten rok, co tam sloužila.
- Tři roky. - Ne.
Dva roky služba, rok smlouva.
Ne. Myslím, že ji vyhodili, když byla v aktivní službě.
Neřekla vám to?
Opravdu mluvíte o Gali?
Nejdřív na ni hodili úklid základny, pak se z toho vykroutila.
- Proč? Co udělala? - Dovolte.
Posaďte se, povím vám to.
Co pár měsíců jednotka podniká společnou operaci.
Ta samá rutina už roky.
A je to armáda, že? Všichni to dělají automaticky.
Pak se objeví Gali, rozhlídne se a řekne:
„Hej, vzdušná podporo, proč tahle trasa? A proč v tu hodinu?“
Tak jí to vysvětlíme: standardní postup, úspora paliva, viditelnost.
Řekne „tak fajn“ a brnkne meteorologovi jednotky.
Vrátí se a zahlásí:
„Bude protivítr, tak ušetříme palivo, když poletíme bezpečnější trasou.
A je to během modlitby, tak nás uvidí i míň lidí.“
Dvacet roků to děláme stejně. Pak se objeví Gali a prásk!
Malý zázrak. Všechno klapne, žádný problém.
Až na to, že náš velitel si na ten plán plácne svoje jméno
a sklidí za to zásluhy.
A Gali? Tu to děsně nakrklo.
Tak šla, řekla to veliteli jednotky a dostala vyhazov za neposlušnost.
Hele, záleželo mi na ní.
Naposled jsem s ní mluvil po avízu, že dělá pro Maoze.
Já ji varoval, že je pitomina dělat s lidma jako on.
- Pro koho začala pracovat? - Maoz Atar.
Podplukovník, kterého z jednotky vykopli taky.
Proč vyhodili jeho?
Říkalo se, že zneužíval zdroje jednotky
na pašování drog přes hranice. Chápete?
Pro někoho takového dělala. Později se z nich stal pár.
- Ne. - Ano.
Jako padesátník s dvacetiletou holkou?
Taky jsem jí to řekl, ale... No, nelíbilo se jí to.
Chovala se ke mně jako k úchylovi. Jako bych ji obtěžoval.
No a kam to dopracovala. Náhodička to asi nebude, co?
Pomůžete mi ty lidi najít?
Mám jejich telefonní čísla. Volala jsem na ně, šla k nim domů,
mluvila s jejich rodinama, ale nemůžu se k nim dostat.
Kdo. Kde... Ani nevím, kde začít.
Někdo toho chlapa, Maoze, znát musí.
Ne, nikdo ho nezná. Ani nevím, jestli už je venku.
- Venku z armády? - Ne, z armády ne.
Z vězení.
JERUZALÉMSKÁ STUDIA
Chci poděkovat všem, co na naší stránce přispěli,
a zároveň říct, že kdokoli chce pomoct, tak prosím, ať ještě daruje.
Chci poděkovat i premiérovi a ochotným zaměstnancům ministerstva zahraničí.
Neberu to jako samozřejmost.
- Orno, máte naši podporu. - Rozhodně.
- Vrátíme se po reklamě. - A konec!
- Děkuji, Revital. - Děkuji.
- Díky, Odede. - Není zač.
Snad se Gali už brzy vrátí domů.
- Amen. - Děkuju.
- Mějte se. - Nashle.
Neuvěřitelná žena.
- Tak co? - Dobrý.
Cítím se jako pitomec. Proč děkovat ministerstvu zahraničí?
Žere mě, že Gali tam trčí a oni nic nedělají.
- Jako by šlo o vydírání. - Však to tak je.
- Něco nového? - Od minulého týdne nic.
Ministr utrousil, že to vidí nadějně, a zmizel.
Ano?
Co?
Měli by sebou hodit, protože tahle kampaň nepotrvá věčně.
- Co podnikneme teď? - Potřebujeme víc peněz. To je hlavní.
Peníze jsou jako hluk. Dostatečný povyk jim nedovolí spát. Ani ministru zahraničí.
Tak jo.
- Tak jo. Máte je? - Ne.
Všechny jsem vydala na drahé PR.
- Připomínám... - Ať se Gali brzy vrátí, amen.
...že jste se chtěla obrátit na rodinu svého manžela.
Jak to vypadá?
Zapomeňte na to.
Chcete svézt?
Ne, jsem tu autem.
- Udělala jste si řidičák? - Mám ho roky. Jen jsem neřídila.
Proč ne?
Nikam jsem jezdit nepotřebovala.
- Nashle. - Nashle.
MAOZ ATAR
Proč mi lhala?
Nemůžu pochopit, že si víc než rok denně oblékala uniformu jen pro parádu,
aby pracovala pro drogového dealera a prováděla bůhvíco.
Byla to 20letá holka, co se bála, že tě zklame.
Možná.
- Tady pracuje? - Prý ano.
Dobře, že ho zamykáš. Aby nikoho nelákalo ti ho ukrást.
Fakt myslíš, že ten týpek ji navezl do pašování drog?
„Týpek“ ne. Ale dospělý chlap. Starší než ty.
Promiňte, kde najdu Revital?
- Tamhle. - Dík.
Než odejdete, přesuňte tu paletu...
Ať to Maša podepíše.
Prodáváme jen firmám.
- Nire, vezmeš pak i tohle? - Co přesně nám nechcete prodat?
Neprodáme vám kancelářské židle, kancelářské stoly,
kancelářské skříně. Mám pokračovat?
Revital, že? Promiňte, jsem Orna.
Pokoušela jsem se vám dovolat. Nechala jsem vám pár vzkazů.
Hledáte Maoze. I vám něco dluží?
Ne. Jen jsem zaslechla, že ho prý pustili.
Tak mu chci položit pár otázek ohledně své dcery, takže...
Byla jste mi povědomá. Dceru drží v Rusku. Jak to souvisí s Maozem?
Co? Nijak. O nic nejde.
Byli... spolu. Sloužili spolu u stejné armádní jednotky.
Asi o nic nejde.
Zní to tak.
A vy? Vy jste její otec?
Ne, živím se hledáním telefonních čísel na exmanželky.
Hele, je mi líto, ale netuším, kde je.
A upřímně? Snažím se mu vyhýbat.
Nire, zase to strkáš zpátky?
- Vytáhni to ven! - No jo, vždyť jo.
Víte, co si myslím?
Že moc dobře víte, kde je.
Tušíte, proč se dostal ven tak brzo?
- Já říkala, že jsem s ním nemluvila. - Práskl svoje partnery.
Teď se schovává. Má pro to dobrý důvod.
Možná jsme první, kdo se vás na něj ptá,
ale poslední nebudeme. Na to vemte jed.
Buď si s ním promluvíme my,
nebo to udělá někdo jiný. Kdoví, co to bude zač.
Ale tak zdvořilý jako my být nemusí.
Netuším, kdo jste a proč si myslíte, že mě můžete zastrašovat,
ale zmizte mi z očí, než na vás zavolám svoje lidi.
Neokounějte.
- Práskl svoje partnery? - Fakt netuším.
Ale jestli ví, kde je, tak se to brzo dozvíme taky.
Jak to?
Jestli ví, kde je, zavolá mu, aby ho varovala.
A jakmile mu zavolá, dozvíme se to taky.
Jak?
Kámoš z jednotky mi monitoruje její číslo. Žádný problém.
Teda.
Haló?
Chceš dceru vidět živou?
- Kdo volá? - Sklapni a udělej, co říkám.
Dvě stě tisíc dolarů. Máš 24 hodin.
Dobře, počkejte. Já...
Tolik peněz nemám, ale zařídím to, ano?
Ticho! Usnadníme ti to.
Sto tisíc amerických dolarů,
nebo za ní do vězení pošleme lidi, ať se o ni postarají.
Ne, prosím. To nedělejte.
- Peníze seženu. - Dobře.
To je naše poslední nabídka. Rozumíš?
Dva šekely a nedáme vám účtenku, oukej?
Podpultovka. Nikomu ani muk.
Počkej. Moment.
Víš co? Jsi věrná zákaznice. Tak já ti povím, co pro tebe udělám:
Za 25 000 dolarů ti dáme...
Volají často?
Teď, co jsem v televizi.
Tak proč to bereš?
Protože to může být ona.
VOLTE JOSI LEVYHO STAROSTOU!
Kruci.
Krucinál.
Benny, hele, máme pro něj kšiltovky.
Tak tady jsi. Už jsme si dělali starosti, že?
Jestli sem tvoje švagrová přijde zas, tak končím.
Posadili jsme se tady. Benny říkal, že celý den nebyl venku.
Jo.
Vida, politik konečně jde s kůži na trh.
Jo, měli jsme dojem, že přišla ta správná doba.
Všichni pořád opakují „dej se už na tu politiku“.
Mám z toho obrovskou radost.
V dětství rodiče doháněl k šílenství.
Smlouval za nás všechny.
Mrzí mě, že jdu pozdě. Katastrofální den.
Potom jeho auto v Libanonu najelo na bombu.
Zemřel na místě. Příšerné.
Pořádáme akci na zahájení volební kampaně.
Kdyby ses zúčastnila, bylo by to fajn.
Už děsně dlouho jsme si nikam nevyrazili.
Chybí nám to. Bennymu taky, viď?
- Benny, viď? - Rozhodně.
Benčuku, pomůžeš mi s kohoutkem v horním patře?
Jsem z toho kohoutku zoufalá.
Dej mu trochu vody, ano?
To ten kohoutek je zoufalý z tebe.
Tamaro, upřímně...
Co se té tvojí akce týče,
Benny měl včera v noci horečku.
Proto nebyl dneska venku.
Nevadí. Tak přijď aspoň ty.
Přijď sama. Je to důležité pro Josiho, pro mě, pro všechny.
Za ten čas to stojí. Obzvlášť teď.
- V jednotě je síla, ne? - Ano.
Pravdou je...
Zavolala jsem ti, protože tě chci požádat o pomoc.
Ovšem. Samozřejmě. O co jde?
Hradíme teď v Rusku právní poplatky,
náklady na kampaň a Orit Kadmonovou...
- Orno... - Mrzí mě, že to otevírám takhle.
Počkejme, až bude po té akci, ano? Jsme teď v jednom kole.
Přijď na tu akci. Bude to fajn.
Něco pro Gali chystáme. Uvidíš.
Pak si na to spolu v klidu sedneme.
- A všechno to probereme. Dobře? - Dobře.
Tak jo. Musím už jít.
Málem bych zapomněla.
Koukni, co jsem našla.
Můžeš si to brát na rozhovory. Mít to pěkně za sebou.
Maličká Gali se strýčkem se ještě v televizi neukázala.
To je ale fotka, co?
- Pa. Prchám. - Pa.
DORI
Čau, jsi tam? Mám dobrou a špatnou zprávu.
Dobrá zpráva je, že mu jeho ex zavolala. Vím, kde je.
Oblast o rozloze asi čtyři kilometry, ale je tam jen jedna budova.
- A ta špatná? - Jo, ta špatná...
Prošel jsem si jeho složku.
Roni neseděl za pašování drog, ale za pašování zbraní.
Než tam vyrazíme, proberme to, ano?
Jet tam mi nepřijde jako dobrý nápad.
Pokud do toho ti lidi zatáhli Gali, musím je najít.
Co jiného mi zbývá?
S někým takovým si není radno zahrávat.
Slib mi, že tam nepojedeš sama.
Orno?
Chasi, k noze!
Zdravím.
Jste Maoz?
- Neznáme se... - Znám vás z televize.
Ano. Jsem Orna. Gali Levyová je moje dcera.
Myslím, že jste spolu sloužili, že?
Spletla jste se. Nejsem ten, za koho mě máte.
Dobře...
Ale žijete tady, že?
Nežiju.
Pracuju tu.
Ochrana pro farmáře.
Promiňte.
Když se někdo pokouší ukrást dobytek, vyřeším to.
Když jim divočáci žerou úrodu, vyřeším to.
Řeším, co je třeba.
Divočák. Jsou přemnožení.
Nemáte tu co dělat. Soukromý pozemek.
Opravdu myslíte, že se s dcerou neznáte?
- Její fotka. - Tu si strčte někam. Neznáme.
Ale no tak. Znáte se s ní.
- I s Efim, Boazem, Dudim... - Hele...
- Vím, že pro vás dělala. - Heleďte, já vás neznám.
Neznám se s vaší dcerou, ani s nikým jiným z těch lidí.
Brzo bude pršet. Být váma, skočím do auta a zmizím.
Abyste neskončila v nějaké škarpě.
Zdravím. Promiňte, zamkla jsem si klíče v autě.
Mohla bych si od vás jen zavolat zámečníka?
Počkejte... Fajn, už jdu!
Už jdu...
Ne!
Chasi!
Haló?
- Orna Levyová? - Kdo volá?
Muž, co vám může vrátit dceru
a vytoužený klid.
Jasně. Někdo tam mluví hebrejsky.
To nechápu.
Polož to.
GALIINY VĚCI
SPOUŠTĚNÍ...
PROMLUV ZA TY, KDO NEMOHOU
NAPOSLEDY PŘEHRÁNO
PÍSEŇ JURI GLASKOV INTERPRET FANTOMOVÁ KONČETINA
Otravujete. Mě ale nehledáte.
Nehnu se ani o krok, dokud mi neřeknete, co jste dělali.
Vy, Efi, Dudi a Boaz...
- Kdo vás posílá? - Nikdo.
Odkud máte ta jména?
Našla jsem jejich pasy mezi jejíma věcma.
Povíte mi, co jste provedl mojí holčičce.
Co je na tom směšného?
„Holčička.“ I v těch rozhovorech.
„Moje holčička to a ono.“
Jako by jí bylo osm.
- Nechali jsme si je udělat oba. - Hanba vám. Bylo jí dvacet.
Drobný věkový rozdíl, a co? Je to horší než podvádět nemocného manžela?
Co? Gali mi to řekla. Nebo jste nečekala, že si toho všimne?
Děcka vidí všechno.
- Tak kde jsou ti vaši kámoši zalezlí. - Víte, udělala jste základní chybu.
Podle vás banda zamindrákovaných blbců
tu vaši „holčičku“ unesla, využila, nechala hnít v lochu a shrábla odměnu, co?
Ona jejich obětí není, to vám můžu odpřisáhnout.
Proč?
Protože to oni pracovali pro ni.
Mně ale řekli, že ona pracovala pro vás.
Pracovala. Minulý čas.
Když mě zatkli, nezahálela ani týden.
Našla můj ruský protějšek a začala pracovat pro něj.
- Jeho jméno? - Netuším a je mi to putna.
Vyfoukla mi kšeft. Rok jsem to rozjížděl.
I s lidma, co jsem zaučil. Předala to tomu Rusákovi v mašličkách.
Dala mi kopačky během tříminutového telefonátu do vězení.
Vaše „holčička“.
Ale když jí ti lidi nic neprovedli,
proč se teda schovávají?
Oni se neschovávají.
Tři měsíce zpátky mi uprostřed noci někdo volal z Indie.
Efi, jeden z těch chlápků, co jste zmínila. Zněl hrozně.
Poprosil mě, ať převedu peníze na adresu nějaké Indky,
aby si mohl nechat udělat nový pas.
Neptal jste se, proč potřebuje nový pas?
Ne.
V naší branži se na takové věci neptáme.
Ale věřte mi. Když se kšeft daří,
takové hovory nedostáváte.
On ty prachy ale nepřevedl. A asi to je dobré znamení.
Znamení čeho?
Nemůžete je najít ne proto, že se schovávají.
Nemůžete je najít proto, že už není koho.
Hele, vím, že jste její matka
a nemůžete za to.
Ta šlamastyka, do které se Gali uvrtala,
tak za tu si může sama.
DOSTAŇME GALI DOMŮ
- Kouzlo. - Ne...
- Ano. - Už?
Pojď se podívat.
Že prý není unavený. Tak mu říkám, ať si chvilku čte.
Udělala jsem mu čaj.
A když jsem se vrátila, spal jako nemluvně.
Neskutečné.
Vytáhnu zmrzlinu.
Mami, chystám tu hru.
Jak ji chceš hrát tentokrát? S rozšířením, nebo bez?
Nemám chuť se teď učit něco nového.
Poslední dobou, když něco tátu naštve, tak to vyhodí do koše.
Jakože z legrace. Pak se naštve, když to nemůže najít.
Naučila jsem se hlídat si to.
Co je tohle?
- To je noxolit. - To vím. Ale proč je to platíčko prázdné?
Vždyť víš proč.
Jak mu to dáváš?
Přimíchám mu to do čaje.
- Ty ses úplně pomátla. - Mami, to teď řešit nechci...
Řekl, že to nechce. Vyjádřil se naprosto jasně.
Fajn, ale v tomhle domě nežije jen on sám.
- Žije nás tu víc. Třeba ty. A žít musíš. - Ty se o mě starat nemusíš.
- Myslím, že si na mě vybíjíš zlost. - Vůbec ne.
Řada lidí do jídla léky přidává.
- Všichni rodiče. - Ano. Dětem. Ne dospělým.
Vždyť se nic tak extra nestalo.
Nechovej se k němu jako k dítěti, jasné?
Nechovej se k němu jako k dítěti.
Podsouvat tátovi léky...
Kdo to dělá?
Evidentně já...
Evidentně.
Orno, co je? Není ti nic?
Co se stalo?
Pojď dál. Na chvilku si sednout.
Pojď.
Pojď dovnitř.
Bennyho rodina ve mně bude vždycky vidět podvodnici.
Že jsem si ho pojistila tím, jak jsem otěhotněla.
Díky.
Takhle se dívají na všechno, co dělám.
No jo. Snila jsem o tom, že se vetřu do královské rodiny dovozců brzd.
Tak co jsi zjistila od Maoze?
- Co si myslíš teď? - Nevím.
Asi jsem ti měla věřit. Tomu, co jsi říkal od začátku.
Nechat to plavat.
Zaměřit se na Orit, sehnat peníze na kampaň... Nevím.
Já fakt doufala, že dneska budu vědět víc.
Ale čím dál se dostávám, tím nepřehlednější to je.
- Jedno je ale jasné. - A to co?
Nejsem to já, kdo může přivést Gali zpátky.
Ale je to Gali.
Kde se to všechno podle tebe naučila?
- Od Bennyho to očividně nemá. - Ani náhodou.
A kdo nám zbývá?
Můžu si maximálně říct, že se koukla na mě a udělala přesný opak.
Hele...
To říkáš teď.
Ale jsem si celkem jistý, že až na všechno budeš jednou vzpomínat,
na sebe, jak ses chovala,
uvědomíš si, jak vysoké nároky jsi na sebe kladla.
A pak možná uvidíš to, co před sebou vidím já.
Někoho, kdo je...
takový idiot! Takový idiot...
Jako...
Klinická hloupost.
Nikdo jiný si toho nevšiml.
Ještě jednou mě nazvi idiotem...
JOSI LEVY STAROSTOU
Moc vám děkuji, že jste přišli. Poděkování patří i Nurit
a komunitnímu centru za pohostinnost.
Řada z vás ví, že já a moje rodina
prožíváme náročné období.
Důležitý a milovaný člen rodiny
zde dnes být nemohl.
Ovšemže hovořím o naší Gali.
A tak bychom rádi následující píseň věnovali Gali
a Orně, její báječné matce,
která nás navzdory zármutku poctila svou přítomností.
Možná nás nějakým zázračným řízením osudu Gali v té dálce uslyší.
Eldare, prosím.
V dáli, kdesi předaleko,
kde je vždy někdo s tebou,
vždy s tebou.
Natáhne ruku, když samota...
Ornuško, jak se máš?
- Znáš Danielu? - Ne.
- Naše radní. - Těší mě.
- Znáte se? - Ne.
Ano, z televize.
- Upřímně mě to mrzí. - Děkuji.
Vyfoťme se na památku.
Díky.
Tak my se zase vzdálíme...
Ano?
Tamaro?
- Můžu? - Jasně.
Vím, že jdu v nevhodnou chvíli. Očividně.
Ale opravdu potřebuju... potřebuju vědět,
jestli si myslíš, že byste nám finančně mohli pomoct.
Potřebuju to vědět.
Orno, prosím tě, manžel dnes spouští kampaň.
A co dnes dělá moje dcera?
Tamaro, žádám tě o pomoc.
Ne o proslovy nebo písničky. Já... Potřebuju peníze.
Tak fajn. Dáme vám rozumný obnos a probereme to v klidu.
Bez stresu. A ve vhodnější chvíli.
- Opravdu, Orno. - Máš pravdu. Promiň.
A špetka vděčnosti by neuškodila.
- Za co přesně? - Promiň?
Vděčnosti za co?
Zmínila jsi „vděčnost“. Tak se ptám, za co.
Že jste se mi ozvali dva měsíce potom, co Gali zatkli?
Promiň, ale i my se měli co otáčet.
Ptám se, za co mám být vděčná.
Ne, fakt. Za rozpaky, strach,
že si vás lidi budou spojovat s drogama?
Vděčnost, že jste se vypařili, když Benny onemocněl?
- A všichni mě opustili? - K tomu nemám co dodat.
Ještěže tu Benny není a nevidí, jak se chováš.
- Asi je dobře, že ho držíš pod zámkem. - „Držím pod zámkem?“
Tak se chováš k muži, který se o tebe vždycky staral?
Psisko, kterému zajistíš hlídání, když si vyrazíš někam za zábavou?
Tak já ho opouštím? Kdy za ním byl Josi naposledy?
Promiň, ale já nedopustím, abys tohle pokazila.
A dnes obzvlášť. Po všem, co jsme pro Gali udělali.
- Nemyslím, že vám na ní skutečně záleží. - Orno, prosím tě.
Podle mě je pro vás důležité, abyste budili dojem.
- Používáte mě... - Nemluv tak nahlas.
Ale o mě nebo o moji dceru vám nejde. Ani náhodou.
A proč říkáš „naši Gali“? Kdy jsi ji viděla naposled?
- Orno, to stačí. - Jestli mi paměť slouží,
bylo to o pesachu, když jí bylo sedmnáct.
- A pořád jsi jí říkala „Galia“. - Nesmysl.
Drží ji tam už třetí měsíc, chápeš? A nic.
Nic. Ani slovíčko.
Ale teď jsem v televizi, že? A najednou je to „naše Gali“.
Tak se tě zeptám na rovinu:
Chceš fotku mě s Josim v novinách? Ano, nebo ne?
- Cože? - Moji fotku s Josim novinách. Chceš ji?
Chceš, abych mluvila o strýčkovi Gali,
který jí byl druhým tátou a uchází se o post starosty?
Mám za ním poslat novináře, aby jim mohl vykládat,
jak jste rozrušení, zdrcení...
Jako byste ztratili dceru vy sami?
Nestojí to za drobnou sumičku?
Neodpovídej. Jen kývni.
Bezva.
Díky moc. Byl to báječný večer.
Tak pa.
SKRYTÉ ČÍSLO
Haló?
Orna Levyová?
Co? Už zase?
Pobavme se o dceři.
To je ale překvápko. Pokládám to.
Pomůžu vám.
Víte co? Tentokrát pomůžu já vám.
Řekněte mi, proč takhle mrháte časem?
A otravujete mámu, co má dceru ve vězení?
Jste snad puberťáci? Nehlodá ve vás aspoň někdy svědomí,
než v tom svojem ubohém pelechu usnete?
Nepozastavíte se někdy nad tím, proč se tak chováte?
Tak takhle si představujete život plný světla, lásky a...
Co chcete... Co mám udělat?
Co? Ne. Já... Nerozumím.
Řekni něco matce.
Mami? Jsi to ty?
- Gali? - Mami...
Paní Levyová, vaše vláda vám lže.
Chci vám pomoct. Zapište si jednu adresu.
Překlad titulků: Kateřina Jabůrková