Undertexterna är färgkodade efter land. Den inställningen kan inte ändras.
Det sista landet som går vidare till den sista utmaningen är…
…Team Mongoliet.
Vi har gjort den sista utmaningen av Physical: Asien.
Det är fantastiskt.
Mina lagkamrater har jobbat så hårt.
Jag är så tacksam mot dem.
Game over.
Allt tack vare din grymma idé.
Team Mongoliets sluttid
är 25 minuter och 15 sekunder.
-Vi låg lite efter. -Det var 25 minuter och 15 sekunder.
…Team Mongoliet.
Det var synd.
Det är som det är.
Team Japan…
…kunde inte slutföra utmaningen
och blir därför eliminerade.
De slutförde den inte?
Vad?
-De stängde inte grinden. -De kan inte ha dragit upp bron.
-Oj, vad frustrerande. -Vi gjorde vårt bästa.
Ett, två.
-Skit också. -Vad är det som händer?
Vad är det som händer?
Den hade fastnat halvvägs och rörde sig inte.
Hur hårt vi än drog, så rörde den sig inte en enda millimeter.
Försök att hoppa och dra.
-Vad händer? -Det kanske inte är den?
Hur ska vi kunna stänga den ytterligare?
-Ett, två! -Två!
Vi drog till med all vår sista kraft.
Men tiden fortsatte ju att gå, oavsett.
Den rör sig ju inte alls.
Vi fick panik.
Vi var helt mållösa.
Den kommer upp en bit!
Tanken slog mig att vi kanske skulle misslyckas med utmaningen.
Fem minuter. Det är allt vi har.
Vi ger inte upp. Vi fortsätter försöka.
-Ett, två. -Nu visar vi vad vi går för.
Den rör sig inte.
Fortsätt dra till slutet!
Game over.
-Vi gjorde allt vi kunde. -Ja, det gick inte.
-Det var det. -Bra insats. Mår ni bra?
-Tack. -Tack.
Det slutade med
att vi fick slut på tid innan vi stängde vindbryggan.
Begränsningarna för min styrka träffade mig verkligen hårt i det ögonblicket.
Som lagledare kände jag mig frustrerad och maktlös.
Physical: Asien.
Team Japan har eliminerats från Physical: Asien.
Varje lagmedlem kommer nu att förstöra sin torso.
Fighten Korea-Japan blev inte av.
Vi kom hit med målet att vinna.
Vi var säkra på vår seger i Physical: Asien.
Bra jobbat!
Tack!
Men Team Japan står här besegrat.
Men vi ska resa oss ur denna förlust.
Det var en ära att få kämpa vid er sida som er ledare.
Jag tackar er från mitt hjärta.
Alla visade sådant förtroende för mig.
Det ser bra ut, Nonoka.
-Kom igen! -Du har det här.
Att delta i Physical: Asien lärde mig för första gången
att jag inte är ensam och jag kommer alltid att värdera min tid här.
Det är en enorm besvikelse att åka ut så här.
En massa har hänt under den här erfarenheten
och det är tack vare mina lagkamrater som jag kunde fortsätta utan att ge upp.
Jag är säker på att jag kom ut ur det här starkare.
Vi var, utan tvekan, det bästa laget här.
Jag skulle vilja tacka Physical: Asien
för en sån spännande upplevelse.
Jag hade så kul.
Jag överträffade mina gränser.
Den där basebollkillen var otrolig.
Han var grym.
Det är hjärtskärande att lämna så här, men en sann fysisk kamp är…
Snyggt!
Knuffa honom!
…en otroligt mäktig
och vacker sak.
-Så där ja! -Just så, just så!
Min upplevelse här var en påminnelse om det.
Tack.
Till och med hans tal är vältaligt.
-Han är basebollspelare. -Ja.
Alla vi sex gav allt vi hade.
Vi kämpade sida vid sida i Physical: Asien under den japanska flaggan.
Vi har blivit mer som familj än som lagkamrater,
så jag känner liksom…
Det känns som att jag fått ett stort tomrum i mitt hjärta.
Jag saknar dem redan.
Det var ju ett privilegium att vara en del av laget.
Vi kämpade med allt vi hade.
Så vi återvänder till Japan med huvudet högt.
Ett, två, tre!
-Kör, Japan! -Kör, Japan!
-Japan!
-Kör, Japan! -Kör, Japan!
Lystring! Buga!
Buga!
-Tack! -Tack.
-Tack.
-Tack, Dong-hyun. -Okami.
Det här är så sorgligt. Jag önskar er lycka till i finalen.
-Tack! Bra fight! -Bra jobbat.
-Tack. -Tack.
PHYSICAL: ASIEN
12. DEN ULTIMATA STRIDEN
-Vad är det här? -Så det var det här jag kände lukten av.
Vad är det här?
Nu blir det kalas.
Härligt.
-Det är fest! -Det är så otroligt fint.
-Är det det mongolisk mat? -Ja.
Mongolisk mat.
När vårt lag går till finalen ska vi göra khorkhog.
Jag vill ha kokt nötkött och sånt som buuz.
Det är rätter som jag gillar.
Gulasch!
-Mongolisk mat? -Ni måste smaka.
-Det här heter buuz. -Är det gott?
Det är jättegott.
-Det där är khorkhog. Ja, khorkhog. -Khorkhog.
Mat får mig att le.
Det måste finnas koreanska rätter.
Min sista måltid?
-Kycklingsoppa med ginseng. -En skål grytris.
Jag tror jag skulle vilja ha sidfläsk och kimchigryta.
-Kolla in den bräserade kimchin med fläsk! -Det ser gott ut.
Soppa med kokt kyckling!
Det ser gott ut.
Kolla in det där. Det har gjort "grytris".
Det påminde om Den sista måltiden.
När nån får en lyxmåltid i filmer eller serier
dör de vanligtvis sen.
Bon appétit.
-Njut. -Njut.
Jag var jättenöjd över att få äta mongolisk mat innan jag gick till finalen.
Det fyllde mig med motivation och energi.
När jag tänkte på det var det lite roligt att vi åt en måltid ihop
med vårt rivaliserande lag strax före matchen.
Lammet är jättegott.
Ät ordentligt, hörni. Ni kommer snart att bli krossade.
Medan vi åt hade nervkampen redan börjat.
Jag kände deras blickar på oss,
när de analyserade hur självsäkra eller nervösa vi var.
Jag kunde se att de observerade oss.
Hur tror ni att de stängde vindbryggan?
De är nog jättestarka. De får sin styrka från kimchi.
Team Mongoliet är jättestarka.
Jag förväntade mig inte att de skulle vara med i finalen.
Inte jag heller.
Khandsuren.
Hade du trott att vi skulle vara med i finalen?
Anade du det?
Jag visste att ni skulle vinna. Vi förväntade oss det här.
Vad trodde ni? Trodde ni att vi skulle vinna?
-Vad gissade de? -Deras gissning?
Om jag ska vara ärlig, nej.
Ärligt talat inte.
Jag trodde att ni bara hade tur,
men jag inser nu att ni är ett jättestarkt lag.
-De trodde att vi hade tur. -Vi har tur, rättvist sett.
Vi observerade Team Korea under måltiden.
Jag såg till att inte avslöja mig för Team Mongoliet.
Jag kunde se att Orkhonbayar tänkte exakt samma sak om oss.
Det är svårt att tro att vi äter mittemot varann så här,
när en miljard won står på spel.
Det ena laget går hem tomhänt, det andra med en miljard won.
Jag är inte orolig för matchen,
men jag är lite orolig för hur vi ska räkna alla pengarna.
De är roliga.
De räknade redan med vinsten,
men vi skulle bli segrarna.
Vad skulle ni göra med pengarna?
Om vi skulle vinna matchen och prispengarna,
skulle vi bjuda er på en resa till Mongoliet.
…skulle vi bjuda er på en resa till Mongoliet.
Jag blir rörd.
Nu ska vi ge allt i den här sista matchen.
Vi ska inte ångra något.
Nu gör vi en episk final.
Jag är taggad för jag tror att det kommer att bli en jättejämn match.
Angående resan till Mongoliet som du nämnde,
är vi pepp på att besöka er för våra vinstpengar.
…är vi pepp på att besöka er för våra vinstpengar.
Den sista utmaningen i Physical: Asien.
Wow, vi har tagit oss till sista utmaningen.
Tävlande, var goda och gå in på arenan.
Okej. Nu kör vi.
Okej!
Det är sista utmaningen.
SISTA UTMANINGEN
Physical: Asien.
Tävlande i Team Republiken Korea och Team Mongoliet,
gå in på arenan för den sista utmaningen.
-Jösses, vad är det här? -Vad är det här?
-Det är en bana. -Det finns en bana.
-Jag antar att vi ska springa.
Det finns en låda.
Det ser ut som om vi ska knuffa de där.
Vi gick in på en jättestor rund bana med tre stora lådor.
Vi måste nog knuffa de där lådorna, eller hur?
Jag tror det.
Det finns bollar där borta också.
Det finns ett rep och en metallboll.
Kolla alla hakar på den. Kanske vi ska dra den ditåt?
Du har rätt.
Jag har ingen aning.
-Jag har ingen aning. -Precis.
Jag kan inte klura ut det.
Jag trodde att det bara skulle vara en utmaning,
men det fanns en massa olika föremål.
Det fanns en bolliknande sak, en vägg på ena sidan,
en bana och en massa andra olika föremål.
Uppställningen såg passande ut för utmaningar värdiga en final.
De två länder som har gått vidare till den sista utmaningen är
Team Republiken Korea…
…och Team Mongoliet.
Endast det land som visar exceptionellt lagarbete
för att överleva till slutet
kommer att koras till landet med den mest perfekta fysiken.
Det land
som går segrande ur den sista utmaningen
vinner…
…en miljard won.
Såklart att prispengarna är viktiga.
Men hedern i att vinna det här
och att få Republiken Korea att ta förstaplatsen bland åtta asiatiska länder,
är det jag kämpar för.
Jag vill ta hem vinsten åt Mongoliet.
Den här vinsten måste bli vår.
Här är sista stridstalet från Republiken Koreas lagledare, Kim Dong-hyun.
Som jag sa i mitt första tal i Physical: Asien,
tror jag att kroppslig styrka kommer från huvudet, inställningen.
Vår kämpaglöd och mentala styrka är det som har tagit oss så här långt.
I varje steg på vägen
kämpade vi tills vi kände blodsmak i munnen.
Den här gången ska vi kämpa till slutet tills vi hostar blod
för att visa hur starka vi koreaner är.
Jag har tilltro till att vi kommer att vinna.
Vi är alla starka individuellt,
men förutom det är vi ett otroligt sammansvetsat lag.
Det är vårt lagarbete som kommer att leda oss till toppen.
Här kommer ett sista stridstal
från Mongoliets lagledare, Orkhonbayar Bayarsaikhan.
Vi har kommit så här långt genom att ta utmaningarna
som ett enat lag med ett gemensamt mål. Vi kom hit bara för att vinna.
Därför ska vi kämpa med allt vi har tills det inte finns nåt kvar.
Vi ska vinna det här.
Nu ger vi allt!
Vi är här för en enda sak
och det är seger.
Vi ska ge allt vi har.
Jag hoppas att båda lagen gör sitt bästa och gör det till en uppgörelse att minnas.
Den sista utmaningen i Physical: Asien kommer nu att avslöjas.
Den sista utmaningen är…
…six-on-six all-out team-matchen.
Okej, det här är perfekt.
Six-on-six all-out team matchen…
…kommer att bestå av totalt tre spel.
Tre? Seriöst?
-Vi ska vinna alla tre. -Tre?
-Vi tar alla. -Samtidigt?
Alla sex lagmedlemmarna
kommer att delta
i alla tre spelen.
Att ge allt i en sex-mot-sex-match kommer att vara till vår fördel.
Det första landet som vinner två av tre matcher
kommer att krönas
till vinnare av Physical: Asien.
Det första spelet
är väggpress-matchen.
I väggpress-matchen
kommer det land som knuffar väggen från mitten
längst in i motståndarens zon vinna.
Det gäller att trycka på med rå styrka.
Det är ett styrkespel. Det är som en omvänd dragkamp.
Det blir en ren kraftmätning.
Det andra spelet
är iron ball dragging-matchen.
I iron ball dragging-matchen
kommer alla sex lagmedlemmarna att dra järnvikterna
till målpunkten inom den angivna tiden.
Så varje lag kommer att dra sina egna vikter till målpunkten.
Det tredje spelet…
… är infinite tail tag-matchen.
…infinite tail tag-matchen.
-Det blir brutalt. -Vad är det?
I infinite tail tag-matchen
delar lagen upp sig i två grupper om tre och turas om att springa.
Det lag som helt kör om motståndargruppen, som startade på andra sidan, vinner.
Vi startar från vår startpunkt
och fortsätter springa tills vi kör om motståndargruppen.
Det här handlar om mental styrka.
Du kommer att bli knuffad framåt om du hamnar på efterkälken.
Vi måste vara redo att springa 10 km. Det snabbaste laget vinner.
Vi avslutar i spel två.
Det första spelet av de tre är…
…väggpress-matchen.
Det här kommer att sätta allas styrka på prov.
-Vi måste vinna den här. -Ja.
Vi måste vinna oavsett vad.
Jag tänkte att vi skulle ha övertaget när det kom till väggpress-matchen.
Vi är uppenbarligen starkare och det har varit till vår fördel
för att vinna utmaningarna hittills.
Det andra spelet
kommer att väljas av förloraren i det första spelet.
Vi ska vinna det första och det andra spelet.
Okej, strategin börjar forma sig.
Härligt.
Den sista utmaningen i Physical: Asien.
Det första spelet.
Väggpress-matchen.
Nu börjar spelet.
Det första spelet i den sista utmaningen.
Här är reglerna för väggpress-matchen.
I den här matchen kommer det land som knuffar väggarna,
i mitten av de tre banorna, längst in i motståndarnas zon, att vinna.
Väggarna är alla olika stora.
Oj, det här blir en kul match.
Ni får fördela era sex spelare över de tre banorna
och fritt flytta mellan dem.
Vi måste byta spår hela tiden.
Vi får klura ordentligt på det här.
Spelet kommer att pågå i fem minuter.
Det land
som får över flest banor av tre blir vinnaren.
Vi kan inte avsluta.
Vi måste ha väggarna i deras zon hela tiden ut.
Är det så det är?
Tre ronder spelas på samma sätt
och det första landet som vinner två ronder blir vinnaren.
-Tre ronder? -Ska vi spela tre såna ronder?
Kom igen.
Det skulle bli tufft.
När det gäller att knuffa spelar det ingen roll hur stark du är.
Finns det en spelare med liknande styrka som håller ut på andra sidan
kommer man ingenstans.
Reglerna var enkla och lätta att förstå.
Sättet att spela det här var att fokusera på att få över två av de tre väggarna.
Var goda och börja era strategimöten.
Okej, så här tänker jag:
Vi tar oss an bara två av dem och börjar med de två tyngsta.
Vi delar upp oss i två grupper om tre, visst?
Adiyasuren, Dulguun och Lkhagva-Ochir blir en grupp
och den andra gruppen blir Khandsuren, Enkh-Orgil och jag.
Okej, så…
Vi kan spela det här på flera olika sätt, men här är vad jag tycker:
Vi matchar en spelare på andra sidan utifrån vikt och följer hen.
Så om bökh-killen drar ditåt, följer du honom.
Eller så är du här och två andra går till var sida och hjälper till.
Och om vi skulle fokusera på bara två av väggarna?
-På två? -Ja.
Och om vi förlorar på båda?
Vad skulle vi göra då?
Det vore bra att ha övertaget i den mittersta.
För om vi vinner den…
Dong-hyun verkade lite uppretad.
Vi bara hoppade mellan idéer utan att bestämma oss.
Vi kunde liksom inte komma fram till en idé.
Vi var inte närmare ett beslut.
Strategimötet är slut om en minut.
Vi bestämmer vem som ska börja i mitten med Min-jae.
Ni förstår…
Jag är en sån som måste gå igenom alla möjligheter.
Men den här väggpress-matchen var omöjlig att förutspå.
Den sista utmaningen i Physical: Asien.
Det första spelet.
Väggpress-matchen.
-Den första ronden börjar nu. -Kom ihåg att turas om.
-Gå direkt till era platser, okej? -Ja.
-Gå så fort det börjar. -Ja.
Vi beslöt att ha det flexibelt och anpassa vid behov.
Vi antog att vi hade ett litet övertag styrkemässigt.
-De två i slutet är på väg dit. -Stand by.
Tre av dem kommer att satsa på den stora. Följ mig, Adiyasuren.
Redo…
Knuffa!
Så där ja, det här är perfekt.
Jag sa ju det.
Knuffa!
Det är två.
-Ett, två! -Två!
Ett, två!
Knuffa mot dem.
Vi håller emot bra.
Okej.
Håll emot.
-Seung-yeon, sträck bak benet. -Mer.
De har samma plan.
-Ett, två. -Så där. Vi släpper efter när de knuffar.
-Ett, två, tre! -Två, tre!
Vi tänkte att mittenväggen var den viktigaste.
Så vi satte våra starkaste där: Amotti, Min-jae och Sung-bin.
Vi kan inte fortsätta bara hålla.
Resten av oss skulle ta oss an tvåenhetsväggen till vänster.
Men Team Mongoliet
gjorde exakt samma sak, nästan som om vi hade kommit överens.
Håll emot, hörni. Ni har övertaget.
-De är i vår zon, visst? -Ja, en bit.
Ett, två, tre!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Ett, två, tre.
Tryck inte för hårt. Håll bara när de andra knuffar.
-Vi ska knuffa när de är slut. -Okej, då knuffar vi.
-Okej. Ett, två, tre, knuffa! -Ett, två, tre. Ja!
-Okej. Ett, två, tre, knuffa! -Ett, två, tre. Precis!
Vi trycker på hårt just nu. Vi fortsätter hålla bara.
Vi kan inte bara hålla. Vi måste också knuffa.
-Ett, två, tre! -Ett, två!
Ett, två!
-Ett, två! -Ett, två!
Nu! Knuffa nu!
-Ett, två! -Ett, två, tre!
Precis så!
Okej, håll där nu.
-Ett, två, tre! -Vi håller!
Team Mongoliet hade en tjej på sin sida,
så jag trodde att vi skulle överträffa dem i styrka,
men vi knuffades bakåt undan för undan.
Vi borde ha övermannat dem utan problem.
Jag var fascinerad av Adiyasurens styrka.
Ett, två!
-Vi är inte koordinerade. -Du har rätt.
Håll kvar.
-Vi är i deras zon. -Jaså?
Okej, är du redo att knuffa på lite?
-Ett, två! -Ett, två!
Precis så!
-Så där ja! -Igen!
-Vi knuffas tillbaka. -Ja.
Vi stöter en gång.
Ett, två, tre!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Knuffa!
Ett, två, tre!
Den rör sig inte alls.
De fem minuterna tickade på i rasande fart.
Vi låg i underläge och kämpade för att stå emot.
Vi behövde byta taktik.
-Dong-hyun, den där är klar just nu. -Just det.
Vad sägs om att ta den där nu?
Vänta.
-Vi går och knuffar den in i deras zon. -Vad?
Vi kör på det.
Den tredje.
Jag tror att hon säger: "Kolla tiden och stå still."
Ett, två, tre.
Det kändes verkligen som att knuffa en vägg.
De var starka som fasen.
Jag hade panik för jag kunde inte räkna ut vad vi skulle göra.
Borde vi gå nu?
Borde vi gå på tre?
-Ska alla tre gå? -Ja, allihop.
Kanske borde en person stanna kvar medan de andra två går?
Nej.
-Vi går ihop om tre sekunder. -Okej.
-Ska vi alla gå? -Ja, om tre sekunder.
-Tre, två, ett. Gå! -Två, ett. Gå!
Gå!
-Ett, gå! -Gå!
Okej, knuffa. Knuffa bara hela vägen fram.
Knuffa!
-Vi har det. -Jag håller.
-Gå och hjälp dem. -Okej.
Gå med honom, Seung-yeon.
Kom hit nu.
Jag höll stenkoll på Team Korea.
Vi struntade helt i första banan
och höll oss till planen att fokusera på de andra två.
Kom hit nu.
Ett, två, tre.
-Ett, två, tre! -Så där ja!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre. Ja!
-Ett, två, tre! -Ett, två!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Seung-yeon! Seung-yeon!
En av er, gå över dit!
Ett, två, tre! Så där ja!
Spring, Khandsuren!
Nu kör vi!
-Khandsuren, stanna där! -Khandsuren! Stanna där!
-Förlorar vi? -Ja, de är i vår zon! Knuffa!
-Vi förlorar på den här banan. -Nej, stanna där och knuffa!
Hon kan knuffa den där.
Ett, två, tre! Nu kör vi!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Vi blev konstant pressade bakåt. Mitt ego tog verkligen stryk.
Det kändes som om vi var jaktbyte.
Då insåg jag att vi hade valt fel strategi.
Jag började tvivla på att vi skulle slå Team Mongoliet.
Ska vi överge skeppet och springa till den vänstra?
Vi går till den vänstra.
Vi har tid kvar, så håll här lite till.
Borde vi gå nu?
Nej, vi håller kvar här lite.
Då så, nu springer vi till den vänstra.
Min-jae, till vänster, okej?
-Vi springer med Amotti. -Ja.
-Ett, två, tre, kör! -Ett, två.
Spring över dit! Kom igen!
-Ett, två, tre! -Knuffa!
Ett, två, tre.
Kom igen, kom igen!
En minut.
Ett, två, tre!
Tusan, det här är inte bra.
Khandsuren! Spring över till den!
I den takten skulle vi ändå förlora, så vi kunde lika gärna byta.
Spring!
Ett, två, tre.
-Eun-sil, kom hit till den här! -Stöt. Ett, två, tre.
Ett, två, tre!
Vi är grymma, hörni! Vi är grymma!
Knuffa.
Kom igen.
Allihop, kom hit!
-Kom hit! -Du, kom hit!
-Seung-yeon, håll. -Ett, två, tre.
-Stå stadigt! -Ett, två, tre!
-Du måste vara stadig. -Lågt.
Ett, två, tre!
Stanna där!
-Stopp. Game over. -Tusan, de är starka.
Vinnaren av första ronden är Team Mongoliet.
Så där ja!
-Vi tog det. -Fint.
Vi är definitivt starkare.
-Snyggt. -Bra idé att knuffa den stora.
Ja.
Vi krossade dem med vår styrka.
Jag visste att vi kunde ta utmaningen om vi kunde ta den andra ronden.
Adiyasuren ledde definitivt anfallet i första ronden.
Hennes bidrag var enormt.
Wow, mannen.
Judotjejen är som en klippa. Hon rör sig inte ett dugg.
Jag vet.
De är starka.
Vad gör vi nu?
Vad gör vi nu, mannen?
Jag kunde inte tänka klart efter den där förlusten.
Nästa rond var helt oklar.
Jag var rädd att det skulle bli samma visa.
Min största fasa var att vi skulle förlora nästa rond också.
Vi behöver vinna den här.
Vi verkar inte kunna hålla ut.
Efter att ha förlorat första ronden var vi alla nere.
Vi behövde vända det, men det var lättare sagt än gjort.
Vi måste få övertaget tidigt.
De kämpade också för att hålla ut.
Jag tror att det var därför de också bytte runt.
Det var rätt drag för dem och de lyckades bra.
Jag tar väggen där borta. Jag springer längst bort så fort jag kan.
Du går till den enkla, Sung-bin.
-Han tar den, vi ger allt på den i mitten. -Bra.
Sung-bin tar den enkla, vi kör 100 här.
Vändpunkten i första ronden då vi började tappa momentum
var när Team Mongoliet började bytas av.
Eftersom vi var snabbare,
var vår plan att använda vår rörlighet mellan banorna till vår fördel.
-Vinner vi det här, är vi klara. -Ja.
Vinner vi det här, undviker vi tredje ronden.
Vi repeterar bara det vi gjorde sist.
Visst? Tre på varje vägg.
Vi tar våra signaler från Team Korea.
Vi kände oss rätt avslappnade.
I första ronden tittade vi på vad Team Korea gjorde.
Vi gick till mitten när de gjorde det
och delade på oss när de gjorde det.
Jag skulle säga att vi har övertaget över dem.
Det första spelet i den sista utmaningen, väggpress-matchen.
Andra ronden börjar nu.
Stand by.
Gör er redo. Kolla in dem noggrant.
Rusa dit så fort ni kan.
Redo…
Knuffa! Stå stabilt!
-Lågt. -Finn balansen.
Jag sa ju det.
Knuffa!
-Knuffa! Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Den som först vinner mark, hur liten den än är, har fördelen.
Vi hade en riktigt bra start.
Vi hade redan knuffat oss in i deras zon, så allt vi behövde göra var att hålla ut.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Ett, två, tre!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Stöt när de har slut på kraft!
I rytm med hur vi räknade, avancerade vi sakta med varje knuff.
Vi blev allt mer säkra på att vi skulle klara utmaningen.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Vi kunde inte ta nån mark med mittersta väggen.
Det såg illa ut för oss.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
När de blir slut, då stöter vi!
-Håll så! -Okej, knuffa! Ett, två, tre!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Ett, två, tre!
-Så där ja! -Ett, två.
Ett, två, tre!
-Ett, två, tre! -Så där ja!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Vänta, vi låter dem trötta ut sig. -Vi äger!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Bör nån av oss flytta ut? -Ja, byt.
-Jag går in här. -Jag till den vänstra.
Okej, gå.
-Gå! -Spring till den där!
Bra jobbat, Khandsuren! Du är grym!
Okej, håll precis så.
Den rör sig inte.
Seung-yeon, gå till henne.
Stick dit!
Ett, två, tre. Nu håller vi så här, Seung-yeon.
Ett, två, tre. Gå ner lägre. Så här, Seung-yeon.
-Jag går. -Nej, det är bättre om jag går.
-Stick över dit! Spring! -Spring till den där!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Jag brinner för att leda mitt lag till seger.
Ett, två, tre!
Det här var absolut vårt.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Gå ner lågt som de gör! Vi är redan i deras zon!
Ett, två, tre!
Upp, Min-jae.
Ett, två, tre!
-Vi förlorar på den här banan också. -Kom igen! Vi knuffas bakåt!
Vi är nästan i mål.
Gör dig redo att knuffa och gräva djupt.
Vi knuffades bakåt. Jag hade slut på idéer och tiden gick.
-Knuffa. Ett, två, tre! -Ett, två, tre, knuffa!
Precis så. Igen! Ett, två, tre!
Vi knuffades bakåt för varje räkning och knuff.
Jag blev helt chockad av Team Mongoliets krigarliknande styrka.
Okej, de är helt slut. De titta på våra räkningar.
Det är bra. Vi vinner absolut.
Okej, Min-jae. En stor stöt.
Ett, två, tre.
-Den rör sig inte. -Nej.
-Ett, två. -Min-jae, vi måste satsa på det.
Min-jae, säg när du är redo.
Vi kanske förlorade första ronden, men jag lärde mig ändå nåt av den.
Min-jae var vårt kraftpaket
och genom att lägga till vår styrka kunde vi knuffa emot Team Mongoliet.
Jag insåg det precis i slutet av första ronden
och tänkte att vi kunde ha chans.
-Vi måste knuffa när Min-jae knuffar. -Räkna du, Min-jae.
Ett, två, tre!
-Du räknar. -Ett, två, tre!
Fortsätt knuffa! Hela vägen!
-Fortsätt knuffa! -Knuffa!
Fortsätt knuffa! Hela vägen!
-Fortsätt knuffa! -Knuffa!
Okej, vi är i deras zon!
Är de i vår zon?
Ett, två, tre!
Fortsätt knuffa! Hela vägen!
-Fortsätt knuffa! -Knuffa!
Bra, håll nu!
Hörni, kom över hit!
Dong-hyun, gå.
-Kom hit! -Hit med dig! Vi tar den här!
-Kör! Kör! -Kom hit!
Ett, två, tre.
Ett, två, tre!
Vi tappade kontrollen över mittenväggen.
Team Korea kom med en jätteaggressiv stöt
och vi fick panik allihop för tiden gick i rasande fart.
-Ett, två, tre! -Två, tre!
Igen! Ett, två…
-Ta den lilla. -Vad?
Spring till singelväggen, okej?
Gå till den lilla och knuffa, Adiyasuren.
Nu kör vi! Ett, två, tre!
Stick! Nu!
Hörru, gå! Stick!
Sung-bin, stick!
Bara lämna den här.
-Du måste gå! Knuffa! -Kom igen! Nu!
Amotti, stick! Stick!
Tio sekunder!
-Amotti, stick! Stick! -Nej! Sung-bin, gå tillbaka!
Ett, två, tre!
-Håll! -Håll!
Håll.
Så där ja!
Lätt som en plätt!
-Stopp. Game over. -Vi klarade det. Bra jobbat.
Vinnare av den andra ronden är Team Republiken Korea.
Vi är starkare, hörni!
-Klippan Min-jae. -Ta över tidigt.
-Vi måste låta Min-jae leda. -Ja, precis.
Vi var helt slut, totalt utmattade och mentalt dränerade.
Men nu när vi hade övertaget,
hade jag jättekul.
Jag ville verkligen vinna det här, jag var redo att ta ut mig fullständigt.
Jag ville knuffa lådorna rakt igenom Team Mongoliet.
De kommer inte att ignorera singelväggen nu.
-Jag går till den ändå. -Jaha? Okej.
-Du borde, för du är snabbast. -Ja, det blir bäst så.
Du går tillbaka till din första plats i mitten.
Vi hade precis vunnit med en grym strategi så vi ville inte ändra på den.
Vi har Sung-bin som är snabbare än nån annan,
och om Min-jae och vi andra ger allt, skulle vi absolut vinna.
-Varför tappade du mitten? -Du behövde bara hålla ut.
De slår till när ni är slutkörda.
Håll den här positionen och använd knät som stöd.
Såklart jag var nere på grund av förlusten.
Vi försökte slå ner Team Koreas starka anfall
från där vi stod, men det funkade inte.
Vi kom på en taktik för den tredje ronden.
Vi ska försöka göra Team Korea så svaga som möjligt
genom att sprida ut det överallt.
Jag tror att vi vinner den här.
Det första spelet i den sista utmaningen, väggpress-matchen.
Den tredje och sista ronden börjar nu.
Stand by.
Redo…
Ramma den!
Ja, vi tar det!
-Okej, de håller där borta. -Ett, två!
-Ett, två!
Mitt var jobb var att göra allt jag kunde
för att stoppa Sung-bin från att backa upp bana två.
Men…
Ett, två!
-Ett, två! -Ett, två!
Han drar! Stick, Sung-bin!
Vi behövde bara hålla våra positioner. Det här var omöjligt att förlora.
Håll, håll. Okej.
Nu knuffar vi. Två, tre.
Sung-bin stod fast vid sin position, precis som vi hade planerat,
och Min-jae höll också sin position i mittspåret.
Den här gången fokuserade vi mer på försvar och att läsa av situationen.
Håll, håll!
Håll, håll.
Kom igen. Kom över hit.
Ett, två, tre.
Jag går.
-Nej, gå du, Eun-sil. -Gå, Dong-hyun.
Jag går.
Kom hit. Det är okej.
Kom och knuffa.
Ett, två… Sung-bin. Ett, två.
-Ett, två. -Ett, två.
-Ett, två… -Håll ställningen och håll ut!
-Ett, två, tre. -Håll ställningen och håll ut.
Ett, två!
Ett, två.
-Nu knuffar vi. -Okej.
Ner lägre. Sung-bin, försök knuffa längre in.
-De är svaga på den där. -Okej.
-Ta i nu, ta i nu. -Nu tar vi i.
Nu tar vi i och knuffar mot dem på deras räkning.
-Ett, två! -Nu håller vi bara.
Låt Min-jae leda.
Vi måste ta i.
Våra stötar funkade bäst
precis efter att Team Mongoliet hade slutat attackera.
-Bra jobbat. -Okej, ett, två, tre.
-Okej, ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Gå ner lägre!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Gå ner lägre! -Ett, två, tre.
-Min-jae. -Ett, två.
Ett, två.
Ett, två!
-Ett, två! -Nej, håll.
Hur kan de klara av att knuffa?
Ett, två, tre.
Jag fattade inte hur de kunde knuffa så hårt.
Vi knuffade också med alla våra krafter,
men för varje steg vi tog, tog de två.
De hade bättre teknik än vi hade förväntat oss.
Ett, två.
Ett, två!
-Ett, två! -Nej, håll.
Enkh-Orgil, vi måste knuffa. Vi kan inte bara fortsätta hålla.
Ett, två.
Nej! Sung-bin, gå lägre ner.
Nej, stå inte sidvänd, stå framåt!
Okej, nu knuffar vi.
Ett, två, tre.
-Ett, två, tre. -Knuffa på!
-Två och en halv minut! -Ett, två, tre.
När du är redo, Min-jae. Led oss när du är redo, Min-jae.
-Ett, två, tre! -Nu knuffa.
Ni är grymma, hörni.
Ett, två, tre.
-Kör igen. -Ett, två, tre.
Håll nu, hörni.
-När du är redo, Min-jae. -Ett, två, tre.
Jag såg på Team Mongoliet att de började bli skärrade.
Då visste jag att vi skulle vinna.
Ska vi knuffa nu?
Ett, två.
Håll! Kom igen, ta i!
De gick hårt på oss just då och vi kände hur vi knuffades bakåt.
Vi kunde känna hur starka de var.
Okej, håll!
Dulguun, släpp den och kom över till oss! Bara släpp den och kom över hit!
Vi var helt slut i mittenspåret och blev knuffade bakåt.
Så jag bad mina lagkamrater att komma och backa upp oss.
-Nu kör vi, Orkhonbayar. Ett, två, tre. -Tre.
Han rör sig. Jag går. Han rör sig. Jag går.
Kom över hit.
Vi behöver en till! Min-jae, knuffa!
Knuffa!
Ett, två!
Ett, två, tre!
-En och en halv minut. -Khandsuren, spring över till den där.
Kör, kör!
Så där ja! Sprid ut er!
Kom igen! Fort!
Kör, kör! Kom igen!
Två, tre, knuffa!
Kör, kör!
-Knuffa! Ett, två, tre! -Knuffa igen! Ett, två, tre!
-Kom igen, knuffa! Ett! -Okej. Ett!
Nu behöver vi Dong-hyun. Dong-hyun!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Kom in här, Min-jae!
Precis, nu knuffar vi. Ett, två.
En minut.
Ett, två, tre, kör!
-Ett, två. -Kom igen, knuffa, ni två!
-Igen. Ett, två. -Två, tre!
Ett, två, tre!
Tiden höll på att rinna ut,
så vi beslöt att attackera mittenväggen eftersom den var viktigast.
Men…
Nej, nej.
Ett, två.
Okej, nu knuffar vi.
Ett, två, tre!
Ta hem det!
Ett, två, tre!
-Tusan också! -Vi behöver bara hålla nu!
-Håll! -Tjugo sekunder!
-Sprid ut er nu. -Spring över till den där.
En kommer över!
Nu knuffar vi, Min-jae. Ett, två, tre!
Ett, två!
Ett, två, tre!
Tre! Två! Ett!
Så där ja!
Stopp.
Game over.
Vinnaren av den tredje ronden är
Team Republiken Korea.
Bra jobbat!
-Snyggt jobbat! -Bra jobbat.
Sung-bin, det här var bara du!
Det här var bara Sung-bin!
Tusan, Sung-bin!
Sung-bin, du krossade den här totalt!
Du tog det med din "kälkknuff".
Jösses, vad tufft det var.
Mina ben var som gelé efter spelet.
Vi var tillbaka från att ligga under, så det var en enorm lättnad.
Vi var i extas allihop.
Team Republiken Koreas två starkaste väggar
var Kim Min-jae och Yun Sung-bin.
En stor stöt från Min-jae och Team Mongoliet föll.
Han är ju trots allt en Cheonhajangsa.
Wow, vi visade dem verkligen…
…Republiken Koreas styrka.
-Det är okej, hörni. -Det är okej.
Allt är bra.
Vi knuffades bort för lätt, va?
Vi hade det, men slarvade bort det.
Vi spred ut oss för mycket genom att slåss på för många fronter.
Vi förlorade det första spelet, men jag sa till mitt lag att inte oroa sig.
Vi hade två kvar att spela,
så vi skulle äga där.
SISTA UTMANINGEN
Den sista utmaningen i Physical: Asien.
Som förlorare av det första spelet,
kommer Team Mongoliet att välja det andra spelet.
De två kvarvarande spelen är…
…infinite tail tag-matchen
och iron ball dragging-matchen.
Okej, så ska vi ta tail tag eller iron ball dragging?
-Jag undrar vad de tar. -Vi är definitivt starkare än dem.
Jag tänkte att iron ball dragging vore bättre för oss
för väggpress-matchen gällde styrka och vi vann.
Jag tvivlade på att de skulle välja ett till styrkespel
och antog infinite tail tag.
Vad gör vi? Är allt över om vi förlorar det här?
Ja.
Jag skulle säga att de är bättre löpare än oss.
Du har rätt.
Ni såg dem ju på löpbandet, eller hur?
Det var en löputmaning för att vinna ett privilegium
och Team Korea tog hem den.
De var odjur på löpbandet.
-Iron ball vore bättre. -Borde vi ta det?
Men i spelet alldeles nyss,
mötte vi dem och förlorade.
Jag hade jättesvårt att välja vilken match vi skulle ha störst chans i.
Strategimötet är över.
Mongoliets lagledare, Orkhonbayar Bayarsaikhan,
vad god och välj det andra spelet.
Vad blir det?
Vi väljer iron ball dragging-matchen.
Det är bra. Det är bra.
Trots det var jag både pirrig och taggad.
Jag visste att viktklass och kroppsvikt var viktiga
och Team Mongoliet hade två rätt rejält byggda spelare.
Det var det som oroade mig.
Ni vet vad man säger: "Man kan inte slå viktklass".
Team Mongoliet var ju större än oss, så styrkemässigt
skulle de vara en utmaning.
-Nu kör vi. En till man-mot-man. -Ja, nu kör vi.
-Borde vi ta iron ball? -Ja, vi kan inte springa ifrån dem.
Men i spelet alldeles nyss, mötte vi dem och förlorade.
Det handlade inte om styrka eller vikt, det var bara dålig strategi.
Vi kunde ha vunnit och vi ska vinna den här.
Styrkemässigt hade vi övertaget i den här matchen också.
Jag tänkte att vi lika gärna kunde ge allt och visa vår styrka.
Jag blev mer säker när jag visste att det skulle bli ett styrkespel.
Jag var säker på att vi skulle vinna.
Om vi vann den andra ronden och slet ut Team Korea på vägen,
skulle vi ha övertaget i infinite tail tag-matchen också.
Physical: Asien.
Det andra spelet i den sista utmaningen
är iron ball dragging-matchen.
Okej, nu kör vi.
Nu avslutar vi det här.
Nu avslutar vi hela grejen.
Det där ser faktiskt ut som en järnklump.
Det ser jättetungt ut.
Ska vi sätta fast den på oss själva?
Det låg typ fyra järnklot till vid sidan om.
Jag undrade om vi skulle släpa alla.
I iron ball dragging-matchen ska alla sex lagmedlemmarna
dra järnkloten fastselade på kroppen
för att nå flaggan vid mållinjen
och slå ner den med händerna.
Vi kommer att se ut som fastkedjade hundar.
Att döma av alla klampar är det knappt hanterbart.
Det finns totalt fem klampar på banan.
Tidsgränsen är tre minuter.
Om ni inte hinner få ner flaggan innan tiden går ut, har ni misslyckats.
Spelet består av fem ronder.
I varje rond
kommer järnklotets vikt att ökas proportionellt
-utifrån lagens totala kroppsvikt. -Så det blir fem viktökningar.
Team Republiken Koreas total var högre än vår,
vilket innebar att vikten på deras järnklot
skulle bli tyngre än vår.
Det var en fördel för oss.
De två länderna turas om i varje rond.
SPELORDNINGEN LOTTADES
Om båda länderna klarar en viss rond, blir det en returmatch i nästa rond.
Intressant.
Om ett av länderna misslyckas, kommer spelet…
…avslutas omedelbart.
Misslyckas de i en rond måste vi absolut lyckas.
Om ingen vinner efter fem ronder,
kommer länderna att tävla sida vid sida
och den som slår ner flaggan blir vinnaren.
Mongoliska krigare,
ni visade verkligen er styrka i den första matchen.
Men oavsett hur starka våra motståndare är
ger vi koreaner aldrig upp.
Vi vänder kampen med kämpaglöd och tålamod.
Därför blir det vi som tar hem segern
och jag kan garantera er
att det här blir sista matchen av den här säsongen av Physical: Asien.
Vi ska göra det här spelet mer spännande.
Bli inte för säkra och bekväma.
Vi har inte råd med fler förluster,
så vi kommer att ge allt.
Physical: Asien.
Det andra spelet i den sista utmaningen.
Den första ronden av iron ball dragging-matchen.
Första lag ut är Team Mongoliet.
Varför är bökh-killen fyra?
-Ja. -Vad?
Jag såg det och tyckte också det var konstigt.
Vi trodde att Orkhonbayar skulle vara i mitten,
men det var han inte.
Han var nära slutet, vilket var riktigt oväntat.
Adiyasuren var i mitten.
Dulguun var också i mitten.
Jag undrade vad de hade för plan.
Jag är ju längst, så jag skulle nå målet först.
Dulguun, sträck upp så här.
-Jag når längre än du. -Exakt.
Vi satte honom i mitten för han har ju längst armar och ben.
Det gynnar oss, han når ju målet först.
Och sen var Adiyasuren och jag på varsin sida om honom
för att hantera vikten.
Vi ville fördela vår kraft jämnt på båda sidor.
Nu visar vi dem.
Ja, nu ger vi allt!
Nu ska vi se.
Nu ska vi se hur de tar sig an det här.
Stand by.
Redo…
Vi har tre minuter, så vi behöver inte springa.
Spring inte. Ta det sakta och stadigt.
Precis, ta det lugnt.
Vi går sakta.
De vill nog ha det stadigt.
Eftersom det bara var första ronden
beslöt vi att göra det lugnt och stadigt för att få en känsla för det.
Sakta.
Det var inte så jättetungt.
Den första delen kändes ganska lätt.
Jag drog inte ens och vi är redan här.
Stopp.
Game over.
Den första ser lätt ut.
-Ja, det är bara 20 % av vikten. -Precis.
Det är nog ganska lätt.
Team Mongoliet har lyckats.
ROND 1
Den första ronden av iron ball dragging-matchen.
Nu kommer Team Republiken Korea.
Vi borde bara testa och få en känsla för det också.
-Vi måsta alla dra tillsammans. -Precis.
Det här var typ nåt jag gör hela tiden,
så jag visste att jag definitivt inte skulle sinka laget.
Vi bestämmer våra positioner. Vem är i mitten?
-Min-jae. -Gå till mitten, Min-jae.
Kom till mitten, Min-jae. Det här är bra.
Ni måste vara på varsin ände.
Eftersom vi var sex,
kunde vi sprida kraften lite i en Y-form så här.
Så vi beslöt att sätta de starkaste i mitten.
Vi skulle använda våra starkaste spelare som ankarpunkt.
Vi kollar hur de gör. Ser vilken teknik de kör med.
ROND 1, 110 KG
Deras klot är 10 kg tyngre än vårt.
Stand by.
-Nu kör vi. -Vi skaffar oss en känsla.
Redo…
Det är lätt än så länge.
Är det här allt? Det är jättelätt.
Jag kunde förstå varför Team Mongoliet inte behövde kämpa.
Det verkade som om Team Korea
ansträngde sig ungefär lika mycket som vi gjorde.
Okej, ta tag i den.
-Det var för lätt. -Ja, det var bra.
Stopp.
Game over.
Team Republiken Korea har lyckats.
ROND 2
ROND 2, 180 KG
ROND 2, 190 KG
Den andra ronden.
Först ut är Team Mongoliet.
-Höger, vänster. -Ett, två.
-Höger, vänster, höger, vänster. -Ett, två, ett, två.
Vikten i andra ronden kändes inte annorlunda än i första ronden.
Team Mongoliet har lyckats.
Den andra ronden.
Nästa lag är Team Republiken Korea.
Snabba steg, snabba steg.
Det här är toppen.
Den andra ronden var också lätt.
En barnlek.
Team Republiken Korea har lyckats.
Den tredje ronden av iron ball dragging-matchen.
Först ut är Team Mongoliet.
Ett, två.
Sänk kroppen.
Nu kör vi.
De kämpar för att krypa.
Om man lutar sig framåt får man mer kraft.
Vikten blev tyngre i tredje ronden,
så jag föreslog att vi skulle försöka krypa tillsammans.
Man behöver bara nudda den.
Team Mongoliet har lyckats.
-Man bör luta sig framåt för mer kraft. -Absolut.
Den tredje ronden.
Nästa ut är Team Republiken Korea.
Ett, två, ett, två.
Nu kör vi igång.
-Okej. -Ner med dig.
Vi insåg också att vi var tvungna att sänka vår tyngdpunkt.
-Ett, två. -Ett, två.
De gör det vi gjorde.
Ja, det gör de.
I tredje ronden började vi känna av vikten lite.
Okej, nudda den.
Team Republiken Korea har lyckats.
Vikten kommer nu att ökas.
ROND 4
Jag tror att det blir rätt tufft från den här ronden.
Är det tre klot?
Fasiken, det är tre.
Det är tre klot nu, så det blir tuffare.
Ja, det kommer att bli rätt tufft.
Jag var orolig.
Det blev tuffare än jag trodde.
Fjärde ronden skulle bli riktigt tuff och kräva mycket uthållighet.
Den fjärde ronden av iron ball dragging-matchen.
Först ut är Team Mongoliet.
Vi börjar krypa så fort vi når första klampen.
Vi måste klamra oss fast vid klamparna.
Försök gräva ner händerna.
Ja, använd klamparna för att få kraft.
Stand by.
Jag hoppas verkligen att de misslyckas denna rond.
Om de misslyckas, får vi vår chans.
Redo…
Jag litar på att vi tar oss igenom varje vikt.
Ett, två, tre.
Ett, två, tre. Gå ner.
Ett, två.
I det ögonblicket fick jag panik. Det var tyngre och tuffare än jag trott.
-Det måste vara rätt tungt. -Ja.
Det är svårare nu.
-Ett, två. -Ett, två.
Ett, två.
Så där ja.
Precis så.
Först i fjärde ronden blev det jättetufft.
Vi kröp jättesakta och kunde knappt klamra oss fast vid klamparna.
-Ett, två. -Sträck dig efter den!
Wow, de rör sig framåt.
Sträck dig efter den!
Vi fick inte till rytmen när vi kröp.
Vi lyckades inte fördela vår styrka bra.
Det var jätteviktigt att alla drog framåt med exakt samma styrka,
men det var inte lätt att få till.
-Ett, två, tre! -Kör!
Nudda den!
Sträck dig efter den!
-Game over. -Tjugonio sekunder.
-Det är så tungt. -Ja.
Team Mongoliet har lyckats.
ROND 4
Vi drar inte tillsammans.
-Precis. -Det är vårt problem just nu.
-Alla kör sitt eget race. -Vi borde räkna ihop oss.
-Vi måste röra oss ihop. -Vi är inte koordinerade.
Vi kör bara var och en i vår egen takt.
Nån måste hålla oss i synk, Orkhonbayar.
Det är inte rätt väg att gå.
De borde ha ropat: "Ett, två! Ett, två!"
Då rör sig alla i perfekt rytm.
Vi måste koordinera våra steg och alla gå i samma tempo.
Den fjärde ronden av iron ball dragging-matchen.
Nu är det Team Republiken Koreas tur.
Nu kör vi igång.
-Samma tempo som de bredvid. -Okej.
Stand by.
-Nu sätter de igång. -Ja.
Nu kollar vi in dem noga.
Jag hoppades att Team Republiken Korea skulle missa.
Jag tänkte att de kanske inte skulle klara av det.
Redo…
Vi hade inte råd att förstöra det här.
Jag försökte hålla mig fokuserad på uppgiften.
Haka fast fötterna i klampen. Så ja.
Så där ja.
-Ett, två. -Ett, två.
-Okej, ett. -Två.
Tusan också.
-Ett, två. -Ett, två.
Jag förväntade mig inte att min överkropp skulle dras upp så där.
Det var jättesvårt att kontrollera det.
Det var svårt att få till kraften.
-Ett, två. -Två.
-Gå lägre. -Gå lägre.
-Ett, två. -Ett, två.
Det var tungt.
Jag försökte luta mig framåt för att gå framåt, men det gick bara inte.
-Håll emot med benet. -Tryck ifrån med foten.
Ser du, de två i ändarna släpar efter?
Tjejerna har inte styrkan för det här.
Det har de inte.
-Håll emot med benet. -Tryck ifrån med foten.
Vi hade planerat att synka stegen för att dra med samma kraft
men det visade sig att vi inte kunde synka så bra heller.
Ta tag i den.
-Nudda den. -Ta tag i den.
Okej!
Oj, vad tungt det är.
-Game over. -Vi var bara ett uns snabbare.
-Var vi en sekund snabbare? -Ja.
Team Republiken Korea har lyckats.
-Det är typ samma tid som vi. -Ja.
Det där är tungt.
Det var så tufft.
Jag undrade hur Team Mongoliet hade fixat det.
Det fick mig att inse att alla de mongoliska spelarna
var sinnessjukt starka och att de inte skulle underskattas.
-Vi var inte koordinerade nu. -Nej.
Vi fick inte styrkan vi behövde för vi var inte koordinerade.
När vi är det, kan vi driva framåt.
Det är så tungt.
Det var under fjärde ronden
som det började kännas i hamstrings och vaderna.
Jag var lite andfådd också.
Det var bara början, och det skulle bli ett riktigt tufft slit.
Vikten kommer nu att ökas.
Nu är det fyra, hörni.
Det har ökat till fyra.
Det femte steget var tuffast.
Jag var liksom orolig för
hur tungt det skulle vara och om vi skulle klara att hantera det.
Det här skulle bli brutalt.
ROND 5, 410 KG
Det var skrämmande. Jag var osäker på om vi skulle fixa det.
Den femte ronden av iron ball dragging-matchen.
Först ut är Team Mongoliet.
Nu fortsätter vi kämpa till slutet.
Ett, två.
Stand by.
Redo…
Spring inte.
Det var brutalt.
Det var som att försöka dra ett berg.
Vi kunde inte dra framåt hur mycket vi än försökte.
Ett, två!
Oj, det där ser skittufft ut.
Jag blir utmattad bara av att se på.
Rör er ihop! Fötterna i sanden!
-Ett, två. -Ett, två.
-Ett, två! -Tillsammans, med händer och fötter!
-Ett, två! -Två!
-Ett, två! -Ett, två!
-Nu kör vi igen. -Okej.
-Ett, två! -Ett, två!
Vi behövde alla dra vårt strå till stacken och hålla takten.
Två!
I slutändan handlar det om vilket lag som jobbar bäst tillsammans
och använder sitt momentum smartare för att vinna.
De räknar alla tillsammans.
Så håller de samma takt, det allra viktigaste.
Såklart vi var självsäkra.
Allt gick enligt planen.
-Ett, två! -Ett, två!
Sträck dig efter den!
Vänta, jag får ingen kraft.
Sätt din fot på den här. Sätt era fötter, allihop.
-Ett, två! -Ett, två!
Sträck dig efter den! Sträck dig efter den!
-Ett, två! -Ett, två!
De är nästan i mål. Inte lätt. Sista biten är tuffast.
Det fanns inte fler klampar framför oss.
Målet var rakt framför oss, men vi kom inte längre.
Fortsätt! Använd mig som ankare.
Håll honom.
Stötta Orkhonbayars ben!
Vi knuffar på, allihop, bakifrån.
-Okej, nu. -Han står stadigt där.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Två, tre! -Två, tre!
-Är vi framme än? -Nej.
54 sekunder kvar.
Jag fick panik över att vi inte skulle nå flaggan.
-Alla tillsammans! -Okej.
-Ett, två. -Ett, två.
Jag når den inte.
-En gång till! -En gång till!
-Ett, två. -Ett, två.
Kom igen, nu kör vi!
-Ett, två. -Ett, två.
Vi hade 35 sekunder över.
Game over.
Team Mongoliet har lyckats.
De klarade det. De hade trettiofem sekunder kvar.
När jag såg Team Mongoliet pressa sig till sin absoluta gräns
insåg jag att det nog är jättetungt nu.
Den femte ronden.
Nästa lag ut är Team Republiken Korea.
Placerar vi fötterna och räknar till två ihop?
-Vi räknar till tre. -Vi räknar till tre.
Min-jae, fortsätt kämpa till slutet.
Nyckeln är att följa Amottis räkning och trycka ifrån så här.
Kolla extra noga du, Min-jae. Du är klippan.
Stand by.
Nu gör vi det här. Vi fixar det.
-Det kommer bli tufft, så förbered er. -Redo…
Okej, gå långsamt upp.
Spjärna foten och gå ner. Okej, hörni.
Gå ner. Okej, nu sätter vi igång.
Ett, två, tre.
-Så där ja. -Spjärna foten nu.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Precis, så där ja.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Vänta lite. -Vänta.
Kom igen, misslyckas.
-Vänta lite. -Vänta.
Vi var totalt hjälplösa.
Det fanns inget vi kunde göra
eftersom vi inte kunde få något grepp alls.
Tusan också.
I femte ronden
trodde jag att det hade blivit en viktförväxling.
Så sjukt tung var kulan.
Men om Min-jae kunde leverera sitt allra bästa,
skulle vi vinna det här.
Min-jae skulle säga till när han var redo att dra
och när vi alla sex var redo, skulle vi köra hårt.
Okej. Redo?
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Okej. -Okej.
-Tre! -Tre!
-Okej. -Okej.
-De går framåt igen. -De går framåt.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Vi tar oss dit.
Min-jae, du får stå för styrkan.
Ett, två, tre!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Bra. Precis. -Sätt fötterna mot klampen.
Om jag sträckte mig, skulle jag nästan nå den.
Det drev mig till vansinne.
Då tog Sung-bin…
Låt dig inte lyftas.
…och höll ner min handled åt mig.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Okej. -Okej.
-Jag har det. -Bra.
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
-Gräv ner handen. -Ja.
Helt plötsligt fick vi inte nån knuff.
Nånting var fel.
Det kändes inte som att våra styrkor stämde överens.
Min-jae, spjärna med benet. Det är okej, spjärna med benet.
Spjärna, Min-jae. Kom igen.
-Vänta… -Gräv dig ner i sanden.
Mitt ben har glidit.
Mitt ben som spjärnade hade glidit loss.
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
Jag låg platt på mage
och höll mig fast med bara händerna för att undvika att dras bakåt.
Okej.
Spjärna med benet, Min-jae.
Min-jae, spjärna med benet.
Det är okej, spjärna med benet.
Vänta.
Varje gång jag flyttade benen lyfte jag och kände att jag gled bakåt.
-Kan ni… -Okej, vi har dig.
-Vi drar framåt lite. -Ett, två, tre.
-Så där ja. -Snyggt.
-Fick du fäste? -Ja.
Okej.
De kommer nu till den sträckan som tog längst tid för oss.
-Den brutala sträckan? -Ja.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Ett, två, tre! Okej. -Ett, två, tre!
-Tre! -Tre!
-Vi måste lägga all kraft. -Lägg all kraft.
Min-jae, gräv fast dig.
Gräv fast dig. Du måste vara i den här positionen.
Lägg all kraft, hörni.
-Ett, två, tre! -Tre!
Så där ja! Precis så!
En till stöt.
-Ett, två, tre! -Ett, två.
-Ett, två, tre! -Ett, två!
En till.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
-Titta. -Nu gäller det.
-Okej, bara en till. -Vi är i princip i mål.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Ja!
Det är samma.
Ställningen är lika.
-Det är samma resultat. -Trettiofem.
Team Republiken Korea har lyckats.
Det är helt jämnt.
-Det är samma tid. -Ja, exakt på sekunden.
-Det är svårare än jag hade trott. -Ja.
Vi trodde att vi skulle vinna stort, men vi blev krossade istället.
Det var nog för att både vårt lag och Team Mongoliet var finalister.
Det kändes som att vi använde liknande taktiker i väggpress-matchen
och det visade sig att vi var rätt jämnstarka också.
Med så liten skillnad fick vi inte låta dem gå om.
Vi var ganska jämnstarka med Team Korea.
Det kändes som att vi balanserade på en knivsegg.
-Beror det nu på vem som slår först? -Ja, den som slår först vinner.
Vi båda hade 35 sekunder, så det kan avgöras med en enda sekund.
-Precis. -Ja.
Vi måste springa till målpunkten så fort vi kan.
Vi måste spara tid i starten.
Ni vet det där ögonblicket när ni känner att ni blir lyfta?
-Det är då man måste dra mer. -Ja, vi måste dra.
Min-jae, du låg i princip platt på mage förra gången.
Du får ingen kraft så.
När din överkropp är platt på marken tappar du kraft.
Du måste lyftas lite.
Du höll i med händerna, va?
-Mina ben tappade fästet. -Precis.
Om du inte kan placera foten mot klampen så här,
-måste du gräva dig ner och spjärna. -Okej.
Jag klantade till det i femte ronden,
så jag var jätteorolig över att klanta till det igen
och var fokuserad på känslan av sanden under händer och fötter.
Spelet mellan Team Mongoliet och Team Republiken Korea blev oavgjort.
Den avgörande omgången börjar nu.
Tusan, så det kokade ner till det här.
I den avgörande omgången kommer båda lagen att börja samtidigt
och det land som tar flaggan först vinner.
Varje land drar samma vikt som förra gången.
-Det krävs bara en sekund. -Det kommer att bli på håret.
Att ta igen är vår grej.
Ge dem inga öppningar.
Team Mongoliet började tappa hoppet så vi skulle krossa det helt utan nåd.
Vi fick inte låta det gå till tail tag.
Vi måste göra slut på det där, oavsett vad.
Republiken Korea!
-Nu kör vi! -Nu kör vi!
Vårt mål är att vinna den här avgörande omgången.
Varenda en av oss går in med allt eller inget-inställning.
Vi vill verkligen lyckas.
Krigare!
Satsa allt!
-Kör hårt. -Vi fokuserar på vårt spel.
Stand by.
Det är sista ronden.
-Sprinta första delen, va? -Ja.
Redo…
Vi ska visa hur snabba vi mongoliska krigare är.
Vi kör på en snabb seger för att knipa mästerskapet.
Planen var att springa till första klampen
och sen gå ner och trycka ifrån.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Vår plan var att springa till första klampen,
sen gå ner på alla fyra och trycka framåt.
Det var som om en superkraft ryckte tillbaka mig.
Det är okej. Upp med dig!
Jag vände mig nedåt igen och drog framåt med de andra.
Ta tag i klampen med händerna allihop.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Vi verkade vara helt jämna
och det var inte riktigt nåt glapp mellan oss.
Håller alla?
Håll hårt.
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
Ja, precis så!
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Ja, precis så!
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
-Greppa. Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
-Ett, två, tre.
Det var som om vi förenats till en.
Det var nog då vår kraft var som bäst koordinerad.
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
Jag tog små steg som Sung-bin hade sagt
och märkte att jag kunde pressa framåt jättelätt.
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
-Greppa. Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
Ett, två, tre.
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
-Ett, två, tre! -Tre!
Vi jobbar bra.
Använd fötterna.
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
Vi ska pressa ur varenda uns styrka för att vinna det här.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Flaggan var bara en klamp bort för att kunna nås.
Vi behövde bara ta ett steg till och förstaplatsen i Physical: Asien vore vår.
Vi rev oss fram med alla våra krafter för att ta hem vinsten.
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
-Nästan där! -Ett, två, tre!
Kom igen!
Ett, två, tre!
-Nästan där! -Ett, två, tre!
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
Greppa tag i den!
Hur kom de dit så fort?
Game over.
Vinnare är Team Republiken Korea.
-Vi vann! -Vi vann!
Det här är galet.
Vi drogs ner på rygg av tyngden men vi var bara så glada.
Vi släppte taget och trasslade ihop oss och skrattade som barn.
Vi var överlyckliga.
Vi hade äntligen tagit hem segern.
Det var som en dröm.
-Jag är så glad, jag finner inga ord. -Jag kunde inte tro att vårt lag vann.
Jag var i extas.
Vi kom rätt långt.
-Vi var bättre än förut. -Jag vet.
Vi var bättre än förra gången.
Vi var bättre, men det är så synd.
Team Korea var helt galet.
Jag trodde inte att de skulle träffa så snabbt.
Jag kollade klockan så fort visslan ljöd.
De avslutade på en minut.
Jag underskattade nog Team Korea lite.
De var starkare är jag trodde.
Ja, det suger, men jag är så stolt över mitt lag.
Det är jag verkligen.
Vi gjorde alla vårt yttersta, så jag ångrar ingenting.
Jag ångrar ingenting.
Vi gick långt i tävlingen och hade kul matcher.
Physical: Asien.
Den slutliga vinnaren är…
…Team Republiken Korea.
Jösses.
-Bra jobbat, hörni. -Tack.
-Grattis. -Tack.
-Ni är grymma. -Tack.
-Bra fight. -Grattis.
Lagledaren för det vinnande laget, Kim Dong-hyun från Republiken Korea,
var snäll och berätta vad du tänker om segern.
För det första kan jag fortfarande inte tro det.
Vi stötte på en del motgångar längs vägen och jag kan inte tro att vi gjorde det.
Men mer än nåt annat,
att möta Team Mongoliet i den sista utmaningen,
fick mig att inse hur starka de verkligen är.
Vi fick inte sänka garden en sekund.
Jag är tacksam över att vi fick ha denna episka uppgörelse.
Jag vill också tacka mina lagkamrater.
Jag är i extas.
Det här är sinnessjukt.
Och nu, andraplatsen.
Lagledare för Mongoliet, Orkhonbayar Bayarsaikhan,
var snäll och berätta vad du tänker.
Vårt enda mål under hela resan var att vinna.
Även om vi inte lyckades med det,
fick vi nya erfarenheter, träffa nya människor
och vi lärde oss nya saker i den här tävlingen.
Gamsahamnida.
Även om vårt lag förlorade, stod vår flagga kvar upprätt och stolt.
När jag såg det gick jag dit och visade min respekt.
-Vår flagga står kvar där. -Du har rätt.
Vi slog inte ner den med flit.
Physical: Asien.
Alla utmaningar är nu fullbordade.
Tvåan i finalutmaningen, Team Mongoliet,
var snälla och säg några sista ord
innan ni krossar era torsor.
Jag vill ge Team Republiken Korea mina varmaste gratulationer för deras vinst.
Och jag vill tacka mitt lag för att vi kom så här långt ihop.
Jag ångrade ingenting under tävlingens gång.
Vi kämpade som fan och jag är stolt över mitt lag.
Team Republiken Korea visade sig vara mycket starkare än jag trott.
Jag vill tacka dem
för att få mig att inse att vi behöver bli starkare.
Vi gav allt och kämpade tappert.
Jag vill verkligen säga att jag inte ångrar nånting.
Vår ledare, Orkhonbayar, var alltid så uppmuntrande och…
Ärligt talat,
när programmet kickade igång och jag såg de andra ländernas spelare,
kände jag mig inte så stark.
Men jag tillät inte mig själv falla
in i den negativa inställningen att vi skulle bli utslagna,
jag litade helt på mina lagkamrater.
-Enkh-Orgil. -Ja?
-Jag tror att vi kan fortsätta så här! -Såklart vi kan.
Så jag gav allt jag hade för deras skull.
Jag gav allt i varje utmaning.
Bra jobbat, hörni! Snyggt jobbat!
I slutändan tror jag att jag visade hur tuff
mongolisk judo och judokas är.
Att representera Mongoliet i den här tävlingen var en ära.
Det var en ära att representera Mongoliet och mongolisk cirkus i den här tävlingen.
I tio år har jag undrat
vad jag skulle kunna göra med mina färdigheter,
om gränserna för mina fysiska och mentala förmågor,
och hur stark min uthållighet är.
Det här programmet, överlevnadstävlingen, Physical: Asien,
gav den perfekta chansen att lista ut svaren på det.
Jag tror att det här blir en vändpunkt i mitt liv.
Vi ses snart, kompis.
Jag slutar inte här och jag ger inte upp.
Jag kommer att kämpa ännu mer nu.
Det lovar jag.
Oj, jag blir tårögd.
Min stora insikt från den här upplevelsen
är att man inte måste sätta allt eller vinna alltihop.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Det är hur man tacklar det,
vad man känner,
vad man lär sig
och människorna…
…man kämpar sida vid sida med och skapar minnen tillsammans med.
Det är de sakerna som betyder nåt.
Jag hoppas alla kände stolthet och glädje över att vara mongol
och kan ta med sig allt det positiva ur den här erfarenheten.
Tack alla som stöttade oss
under vår resa här.
Jag antar att det här var allt då.
Nu kommer mästarna, Team Republiken Korea,
att dela med sig av sina sista tankar om detta.
Jag har varit MMA-fighter i mer än 20 år,
men jag har aldrig tagit hem ett bälte eller en guldmedalj.
Jag anklagade mig själv
och undrade om jag inte var bra nog eller bara hade otur.
Men den här torson är värd mer för mig än alla bälten och medaljer.
Jag kommer att vårda den
och med tacksamhet kommer jag att fortsätta träna ännu hårdare.
Oj…
Det börjar sjunka in nu.
Det är overkligt.
Jag minns varenda ögonblick.
Mina lagkamrater levererade hela vägen.
-Republiken Korea! -Republiken Korea!
-Nu kör vi! -Nu kör vi!
Gå ihop. In med er.
Jag känner fortfarande att jag är svag.
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
Det känns som om jag inte är stark på egen hand…
…men att jag blir starkare när jag är med laget.
Republiken Korea!
Nu kör vi!
Det är nog vårt starka band som förde oss till segern.
Genom att enas som ett lag…
-Ett, två, tre! -Ett, två, tre!
…för varje ögonblick som går…
-Vi är starka. -Det är ett mentalt spel nu.
…och övervinna alla hinder,
kände jag att vi blev starkare.
Den-som-hänger-längst-matchen
tog ut mig totalt både mentalt och fysiskt.
Mitt självförtroende fick sig en rejäl törn av det
och jag insåg att jag hade långt kvar.
Jag är så ledsen.
-Säg inte förlåt. -Du gjorde ju ditt bästa.
Du gav allt du har. Du var otrolig.
Men mina lagkamrater hejade på mig
och gav mig otroligt stöd med sina ord och genom att finnas där för mig.
Det har hjälpt mig att bli starkare och uthålligare.
Min-jae, du var toppen.
Du var otrolig.
Du var grym.
Jag tycker det här har varit en viktig lärdom,
så allt jag kan säga är tack.
Du är nästan i mål, Min-jae!
Jag har lärt mig att inte ge upp…
…och att ge allt jag har.
-Bra jobbat, hörni! -Snyggt!
Jag ska återvända till ssireums sandmatta,
men sanden som jag har gått på i Physical: Asien
kommer alltid vara ett minne för livet.
I säsong 2 upplevde jag den här glädjen ensam.
Men den här gången fick jag dela den med mina lagkamrater
och jag är jätteglad över det.
Att få dela den här vinsten med mina lagkamrater
och att dela erfarenheten har varit ett rent nöje.
Republiken Korea!
-Stolta och starka! -Stolta och starka!
Vi, Team Republiken Korea, skyddade våra torsor…
…och gjorde vår flagga stolt.
Physical: Asien.
Under tävlingens gång utforskade vi olika sorters fysik
i jakt på den mest perfekta.
Vår utmaning att hitta fysikens absoluta toppform,
oavsett kön, ålder eller ras…
…kommer att fortsätta.
SUPERBON
SUN
PLOY
JAR
TEAM INDONESIEN
TEAM FILIPPINERNA
TEAM AUSTRALIEN
TEAM MONGOLIET
TEAM REPUBLIKEN KOREA
KIM DONG-HYUN
YUN SUNG-BIN
KIM MIN-JAE
JANG EUN-SIL
CHOI SEUNG-YEON
Undertexter: Martina Sundberg