Subtitlurile au culori în funcție de țară și această setare nu poate fi schimbată.
Ultima țară ajunsă în misiunea finală e…
LOCUL 2
…Mongolia.
Am ajuns în misiunea finală a Fizic: Asia.
E fenomenal.
Colegii mei au tras tare pentru asta. Le sunt recunoscător.
Sfârșitul jocului.
Datorită ideii tale geniale!
Timpul obținut de echipa Mongoliei e 25 de minute și 15 secunde.
- Am fost puțin mai lenți. - Au scos 25 de minute.
…Mongolia.
Ce păcat!
Asta e.
Echipa Japoniei…
nu a reușit să încheie misiunea
și, prin urmare, e eliminată.
N-au încheiat misiunea?
Poftim?
- N-au închis poarta. - Cred că n-au tras puntea.
- Ce frustrat sunt! - Asta e, ne-am străduit.
Unu, doi!
- Rahat! - Ce se întâmplă?
Ce se întâmplă?
S-a înțepenit la jumătate, nu se mișca.
Oricât de tare trăgeam, nu se clintea un milimetru.
Trageți sărind pe ea!
- Ce se întâmplă? - N-o fi asta?
Cum s-o închidem mai mult?
- Unu, doi! - Doi!
Am tras cu ultimele noastre puteri.
Cu toate astea, timpul trecea.
Nu se mișcă deloc.
Ne panicam.
Eram absolut șocați.
Se saltă puțin!
Mi-a trecut prin minte că am putea rata misiunea.
Cinci minute, atât mai avem.
Nu renunțăm! Să continuăm!
- Unu, doi! - Să ne arătăm voința!
Nu se mișcă!
Trageți până la sfârșit!
Sfârșitul jocului.
- Am făcut tot ce-am putut. - N-am avut ce face.
- Asta e. - Bun efort! Ești bine?
- Mersi. - Mulțumesc.
Până la urmă,
am depășit durata maximă înainte să închidem puntea.
Lipsa mea de putere
m-a afectat puternic în acea clipă.
În calitate de lider al echipei,
m-am simțit frustrat și neputincios.
Fizic: Asia.
Echipa niponă a fost eliminată de la Fizic: Asia.
Fiecare membru al echipei își va sparge bustul.
Nu vom mai înfrunta Japonia.
Am venit cu gândul să învingem.
Eram încrezători în victoria de la Fizic: Asia.
Bravo!
Mulțumesc!
Dar echipa Japoniei e învinsă acum.
Cu toate astea, vom trece peste înfrângere.
A fost o onoare să lupt ca lider alături de voi.
Vă mulțumesc din suflet.
Toți au avut încredere în mine.
E bine, Nonoka.
- Haide! - Poți.
Participând la Fizic: Asia, am învățat pentru prima oară
că nu sunt singură și voi prețui mereu timpul petrecut aici.
Sunt foarte dezamăgită că plecăm așa.
S-au întâmplat multe pe parcurs
și doar datorită colegilor mei am putut continua fără să renunț.
Sunt sigură că am devenit mai puternică.
Fără nicio îndoială, am fost cea mai bună echipă.
Țin să mulțumesc emisiunii Fizic: Asia pentru această palpitantă experiență.
M-am simțit extraordinar.
Mi-am depășit limitele.
Jucătorul de baseball a fost incredibil.
A fost nemaipomenit.
Sunt distrus că plecăm astfel, dar adevărata luptă fizică…
Bravo!
Împinge-l!
…e impresionantă
și e superbă.
- Așa! - Asta e!
Ce am trăit aici mi-a reconfirmat asta.
Vă mulțumesc.
Până și discursul lui e elocvent.
- E jucător de baseball. - Da.
Toți șase am dat totul.
Am luptat umăr la umăr sub flamura Japoniei.
Am devenit mai degrabă o familie, nu o echipă.
Așa că simt…
Simt în suflet un mare gol.
Deja îmi lipsesc.
Deși am pierdut, a fost o onoare să fiu în echipă.
Am luptat din toate puterile.
Așa că revenim în Japonia cu fruntea sus.
- Unu, doi, trei! - Hai, Japonia!
Hai, Japonia!
Atențiune, salutați!
Salutați!
- Mulțumim! - Mulțumim!
Mulțumim!
- Mersi, Dong-hyun. - Okami…
E trist. Vă doresc succes în finală.
- Mulțumesc! Ați luptat bine! - Bravo!
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
FIZIC: ASIA
12: BĂTĂLIE TOTALĂ
Ce se-ntâmplă?
Deci asta îmi mirosea.
Ce-i asta?
Am venit la ospăț.
Frumos!
- E un festin! - Arată nemaipomenit.
- Sunt preparate mongole? - Așa cred.
Mâncare mongolă.
Când echipa ajungea în finală, urma să facem khorkhog.
Vreau vită fiartă și buuz.
Mâncărurile mele preferate.
Gulaș!
- Sunt preparate mongole? - Gustă-le!
- Astea-s buuz. - Sunt gustoase?
Da.
- Acolo e khorkhog. - Da, khorkhog.
Mâncarea mă face fericită.
Cred că astea-s coreene.
Ce mi-aș dori la ultima masă?
- Vreau supă de pui. - Un bol cu orez.
Vreau tocană de piept de porc cu kimchi.
- Cum arată tocana de porc cu kimchi! - Arată bine.
Au supă de pui!
Pare delicioasă.
Priviți, au și orez.
Mi-a amintit de Cina cea de taină.
În filme, când cineva primește o masă fastuoasă,
de obicei moare.
Poftă bună!
S-aveți poftă!
Am fost încântată să mănânc mâncare mongolă înainte de finală.
M-a motivat și mi-a dat energie.
Dacă mă gândesc bine, era amuzant că stăteam la masă
cu echipa rivală înaintea meciului.
Mielul e gustos.
Mielul e chiar bun.
Mâncați tot. Urmează să fiți distruși.
În timp ce mâncam, războiul nervilor începuse deja.
Simțeam cum ne priveau,
încercând să afle dacă eram încrezători sau neliniștiți.
Mi-am dat seama că ne observau.
Cum crezi că au închis puntea?
Sunt sigură că-s puternici. Kimchiul le dă forță.
Mongolii sunt puternici.
- Nu mă așteptam să ajungă în finală. - Nici eu.
Khandsuren…
Te așteptai să ne vezi în finală?
Ai bănuit?
Știam că o să câștigați, Ne-am așteptat să fiți aici.
Voi ce părere aveați? Vă așteptați că o să câștigăm?
- Ce părere aveau? - Părere?
Sincer să fiu, nu.
Chiar nu mă așteptam.
Credeam că ați fost doar norocoși,
dar acum îmi dau seama că sunteți o echipă puternică.
- Ne-au crezut norocoși. - Chiar suntem.
Ne uitam la coreeni în timpul mesei.
Am avut grijă să nu mă dau de gol față de ei.
Mi-am dat seama că Orkhonbayar avea aceeași părere.
E greu de crezut că mâncăm înfruntându-ne astfel,
când miza e de un miliard de woni.
O echipă va pleca mofluză, cealaltă, cu un miliard de woni.
Nu-mi fac griji pentru meci,
ci pentru cât de greu va fi să numărăm banii.
Sunt haioși.
Se vedeau deja cu sacii-n căruță,
deși noi urma să învingem.
Ce ați face cu premiul?
Dacă am câștiga meciul și am obține premiul,
v-am plăti o excursie în Mongolia.
Sunt mișcat.
Să dăm totul în meciul final.
Fără regrete.
Vreau o finală grandioasă.
Sunt ațâțat. Cred că va fi un meci strâns.
Cât privește excursia în Mongolia,
suntem gata să vă vizităm după ce câștigăm premiul.
Misiunea finală de la Fizic: Asia.
Fir-ar, am ajuns în finală!
Concurenții sunt rugați să poftească în arenă.
Asta e.
Bine!
E misiunea finală.
MISIUNEA FINALĂ
Fizic: Asia.
Concurenții echipelor Coreei de Sud și Mongoliei
sunt rugați să intre în arena misiunii finale.
- Ce-i asta? - Ce înseamnă asta?
- E o pistă. - O pistă.
- E o pistă. - Probabil că vom alerga.
Acolo e o cutie.
Se pare că le vom împinge.
Am intrat pe o uriașă pistă circulară, cu trei cutii mari.
- Pesemne că vom împinge cutiile, nu? - Așa cred.
Acolo sunt și mingi.
Funii și o bilă din metal.
Uite câte carabine are. O trebui să o tragem acolo?
Ai dreptate.
Habar n-am.
- Habar n-am ce va fi. - Da.
Nu-mi dau seama.
Credeam că va fi o singură misiune,
dar erau multe obiecte diferite.
Ceva ca o minge, un zid într-o parte,
o pistă și multe alte obiecte diferite.
Părea un decor demn de o finală.
Cele două țări ajunse în misiunea finală sunt
Coreea de Sud…
…și Mongolia.
Echipa care va demonstra o conlucrare excepțională
și va rezista până la final
va fi încoronată ca țara care întrupează fizicul perfect.
Țara care devine campioană în misiunea finală
va câștiga…
un miliard de woni.
…un miliard de woni.
Banii sunt importanți, firește.
Dar onoarea de a câștiga concursul
și poziția fruntașă a Coreei de Sud dintre opt țări asiatice
mă interesează mai mult.
Vreau să revin victorioasă în Mongolia.
Victoria trebuie să fie a noastră.
Urmează discursul lui Kim Dong-hyun, liderul echipei Coreei de Sud.
Așa cum am spus în primul meu discurs de la Fizic: Asia,
cred că puterea fizică izvorăște din cea psihică.
Voința și tăria noastră ne-au adus până aici.
La fiecare probă, am luptat până am simțit sânge în gât.
De data aceasta, vom lupta până când vom sângera
pentru a demonstra puterea coreenilor.
Am încredere că vom câștiga.
Fiecare dintre noi e puternic,
dar, mai mult decât atât, suntem o echipă incredibil de unită.
La final, vom domina lucrând în echipă.
Urmează discursul final
al liderului echipei mongole, Orkhonbayar Bayarsaikhan.
Am ajuns aici dominând în toate misiunile uniți și având un țel comun.
Am venit aici ca să învingem.
Prin urmare,
vom lupta cu toate puterile până la capăt.
Vom câștiga.
Haideți!
Avem un singur scop
și acela e victoria.
Vom da totul.
Sper că ambele echipe vor fi la înălțime și va fi o confruntare memorabilă.
Misiunea finală de la Fizic: Asia va fi dezvăluită acum.
Misiunea finală este…
meciul șase contra șase.
În regulă, e perfect.
Meciul șase contra șase…
va consta în trei jocuri.
Trei? Serios?
- Le câștigăm pe toate! - Trei?
Jucăm cu toți odată?
Toți cei șase membri
vor participa
la toate cele trei jocuri.
Meciul șase contra șase ne va avantaja.
Prima țară care va câștiga două din cele trei jocuri
va fi încoronată
câștigătoare finală a Fizic: Asia.
Primul joc
e împingerea zidului.
La împingerea zidului,
țara care împinge zidurile din centru
cel mai departe în terenul advers câștigă.
Trebuie împins cu forță brută.
Contează puterea. E ca la odgon, dar invers.
Va fi o înfruntare de forțe.
Al doilea joc
e tragerea mingii de fier.
La tragerea mingii de fier,
toți cei șase membri vor trage greutățile de fier
până la finiș în timpul alocat.
Deci fiecare echipă trage propriile greutăți.
Al treilea joc…
e meciul cozii infinite.
…meciul cozii infinite.
- O să fie crunt. - Ce-i aia?
În meciul cozii infinite,
echipele se vor împărți în două grupe și vor alerga pe rând.
Echipa care întrece complet grupa opusă de pe partea cealaltă câștigă.
Pornim din punctul nostru
și continuăm să alergăm până întrecem grupa opusă.
Aici contează tăria psihică.
Îmi pare rău, veți fi eliminați dacă rămâneți în urmă.
Fiți gata să alergați 10 km. Echipa mai rapidă câștigă.
Învingem din două jocuri!
Primul joc din cele trei e…
împingerea zidului.
O să testeze puterea tuturor.
- Trebuie să câștigăm. - Da.
E musai să câștigăm.
M-am gândit că eram în avantaj la proba împingerii zidului.
Eram mult mai puternici și asta ne-a avantajat
la câștigarea probelor anterioare.
Al doilea joc va fi ales de echipa perdantă din primul joc.
Să câștigăm primele două jocuri!
Strategia devine clară.
Frumos!
Misiunea finală de la Fizic: Asia.
Primul joc, împingerea zidului.
Jocul va începe acum.
Primul joc al misiunii finale.
Regulile împingerii zidului sunt următoarele.
În acest meci, țara care împinge zidurile
din centrul celor trei piste
cât mai departe în terenul advers câștigă.
Zidurile au mărimi diferite.
Va fi o întrecere amuzantă.
Puteți distribui cei șase jucători pe cele trei piste
și îi puteți schimba între ei.
- Trecem de la o pistă la alta. - Trebuie să ne gândim bine.
Jocul
va dura cinci minute.
Țara
care câștigă pe două piste din trei va fi învingătoare.
ÎNVINGĂTOARE
Nu se termină atunci. Tre' să ținem zidul la ei până la final.
Așa stă treaba?
Vor fi trei runde identice.
Prima țară care va câștiga două runde va fi câștigătoare.
- Trei runde? - Jucăm trei runde?
Pe bune?
Era crunt.
Când ai de împins, nu contează cât de puternic ești.
Dacă adversarul are o forță similară și împinge de dincolo,
nu înaintezi deloc.
Regulile erau simple și ușor de înțeles.
Trebuia să te concentrezi să împingi dincolo două ziduri din trei.
Vă rog să începeți ședința de strategie.
Uitați la ce m-am gândit…
Împingem doar două și începem cu cele mai grele.
Ne împărțim în două grupe de trei.
O grupă va fi formată din Adiyasuren, Dulguun și Lkhagva-Ochir.
În cealaltă vom fi Khandsuren, Enkh-Orgil și cu mine.
Bine, deci…
Mai sunt și alte variante, dar mă gândesc să facem așa.
Ne alegem un adversar pe măsură și ne ținem după el.
Dacă luptătorul de bökh se duce acolo, îl urmezi.
Sau rămâi singur și ceilalți doi trec în părți.
Dacă ne-am concentra doar la două ziduri?
- La două? - Da.
Și dacă pierdem la amândouă? Ce facem atunci?
Ar fi bine să fim în avantaj la cel din mijloc.
Dacă pierdem acolo…
Dong-hyun părea cam agitat.
Săream de la o idee la alta fără să luăm vreo decizie.
Păream nehotărâți. Nu reușeam să decidem.
Ședința de strategie se încheie peste un minut.
Să decidem cine începe pe mijloc cu Min-jae.
Vedeți…
Sunt genul care analizează minuțios toate posibilitățile.
Dar era imposibil de prezis ce va fi la împingerea zidului.
Misiunea finală de la Fizic: Asia.
Primul joc, împingerea zidului.
Prima rundă va începe acum.
Nu uitați să vă schimbați. Treceți direct la punctele voastre.
Imediat după start.
Am decis să fim flexibili și să ne schimbăm.
Aveam un ușor avantaj la capitolul forță.
- Cei din capăt se duc acolo. - Pregătiți-vă!
Se duc trei la cel mare. Urmează-mă, Adiyasuren!
Fiți gata…
Împinge!
E perfect așa.
V-am zis.
Împingeți!
Sunt doi.
- Unu, doi! - Doi!
Unu, doi!
Împinge contra lor.
Rezistăm.
Bine.
Rezistă!
Seung-yeon, întinde piciorul!
Au același plan ca noi.
- Unu, doi! - Așa, ne întindem în spate când împing.
- Unu, doi, trei! - Doi, trei!
Ne-am zis că zidul din mijloc era mai important.
I-am pus acolo pe cei mai puternici, Amotti, Min-jae și Sung-bin.
Așa nu putem rezista.
Restul aveam să ne ocupăm de zidul din stânga.
Dar mongolii
au făcut același lucru, ca și cum ne-am fi înțeles.
Țineți-le piept! Aveți avantaj.
- Au intrat la noi, nu? - Puțin.
Unu, doi, trei!
Unu, doi trei! Unu, doi, trei!
Nu împinge prea tare. Ține-le piept când împing ei.
- Împingem când au obosit. - Bine.
- Împingeți! - Unu doi, trei! Asta e!
- Împingeți! - Unu, doi, trei! Asta e!
Împingem tare acum.
- Să rezistăm! - Nu e suficient. Trebuie să-i împingem.
Unu, doi, trei!
Unu, doi!
Împingeți acum!
- Unu, doi! - Unu, doi, trei!
Asta e!
Țineți-l așa!
- Unu, doi, trei! - Îl ținem!
Mongolii aveau o fată în grupă și am presupus că îi dovedim sigur.
Însă, treptat, pierdeam teren.
Ar fi trebuit să-i învingem ușor.
Eram uimit de puterea lui Adiyasuren.
Unu, doi!
- Nu ne coordonăm. - Așa e.
Rezistați.
- Suntem la ei. - Da?
Sunteți gata să mai împingem?
- Unu, doi! - Unu, doi!
Asta e!
- Asta e! - Din nou!
- Pierdem teren. - Da.
Să împingem!
Unu, doi, trei!
- Unu, doi, trei! - Împingeți!
Unu, doi, trei!
Nu se clintește.
Cele cinci minute treceau repede.
Eram în defensivă, încercam să ținem piept.
Trebuia să schimbăm tactica.
Dong-hyun, zidul ăla stă bine acum. Ce-ar fi să trecem la acela?
Stai.
- Să-l împingem în terenul lor. - Ce?
Să încercăm!
Al treilea.
Cred că spune să se uite la timp și să nu se miște.
Unu, doi, trei!
Parcă împingeam un zid.
Erau foarte puternici.
Mă panicam, neștiind ce să fac.
Să plecăm acum?
Numărăm până la trei?
- Plecăm toți trei? - Da.
Să rămână unul în spate și să plece doi?
Nu.
- Plecăm la trei. - Bine.
- Toți? - Da, în trei secunde.
Trei, doi, unu, acum!
Plecați!
- Acum! - Plecați!
Împingeți! Până la capăt!
Împingeți!
Rezist eu aici!
- Mergi și ajută-i! - Bine.
Du-te cu el, Seung-yeon!
Acum vino aici!
Eram foarte atent la echipa coreeană.
Am renunțat complet la prima pistă
și ne-am concentrat la celelalte două.
Aici!
Unu, doi, trei!
- Unu, doi, trei! - Asta e!
- Unu, doi, trei! - Da!
Unu, doi, trei! Asta e!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Seung-yeon!
Să se ducă unul dincolo!
Unul dintre voi, acolo!
Unu, doi, trei! Asta e!
Fugi, Khandsuren!
Haideți!
- Khandsuren, stai aici! - Stai aici!
- Pierdem teren? - Da, sunt la noi! Împingeți!
Pierdem pe pista asta.
Stai acolo! Împinge-l pe ăsta!
Poate să-l împingă.
Unu, doi, trei! Hai!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Pierdeam teren și eram rănit în orgoliu.
Eram ca o pradă fugărită.
Atunci mi-am dat seama că greșiserăm strategia.
Am început să am dubii că putem bate Mongolia.
Să abandonăm și să fugim toți la cel din stânga?
Trecem la cel din stânga.
Mai e timp. Să mai rezistăm puțin.
- Să mergem acum? - Nu, mai rezistăm puțin.
Gata, fugim la cel din stânga.
Min-jae, în stânga, da?
- Fugim acolo cu Amotti. - Da.
Unu, doi, trei!!
Fugi! Hai!
- Unu, doi, trei! - Împinge!
Unu, doi, trei!
Haideți!
Un minut.
Unu, doi, trei!
Drace, nu e bine!
Khandsuren, fugi la celălalt!
În ritmul ăsta, pierdeam oricum. Ne-am gândit să ne schimbăm.
Fugi!
Unu, doi, trei!
Eun-sil, vino aici!
Împinge!
Unu, doi, trei!
Dăm clasă!
Împinge!
Haide!
Veniți toți aici!
- Aici! - Aici!
- Menține poziția, Seung-yeon! - Unu, doi, trei!
Poziția e de bază.
Unu, doi, trei!
Rămâi acolo!
- Stop! Sfârșitul jocului. - Sunt tari.
Echipa Mongoliei câștigă prima rundă.
Bine!
- Perfect! - Bun!
Suntem mai puternici, clar.
- A fost bine că l-am împins pe cel mare. - Da.
I-am strivit cu puterea noastră.
Știam că puteam învinge câștigând a doua rundă.
Adiyasuren a condus atacul în prima rundă.
A contribuit enorm.
Rahat!
- Aia care face judo e de neclintit. - Știu.
Sunt puternici.
Ce facem acum?
Cum facem?
Nu mai raționam după acea înfrângere.
Nu știam ce să facem în a doua rundă și mă temeam că va fi la fel.
Mi-era frică să nu pierdem și runda a doua.
Tre' să câștigăm acum.
Nu le putem ține piept.
După ce am pierdut prima rundă, moralul nostru era la pământ.
Trebuia să ne luăm revanșa. Ușor de zis, greu de făcut.
Preluăm conducerea din start.
Și ei au rezistat cu greu. Cred că de-aia s-au schimbat atât.
A fost o mișcare inteligentă și le-a reușit.
Mă duc la cel din capăt. Alerg cât de repede pot.
Tu du-te la cel mic, Sung-bin.
- Noi, la cel din mijloc. - Bine.
Sung-bin, la cel mic, restul, aici.
Momentul decisiv din prima rundă, când am început să pierdem elanul,
a fost când s-au mișcat mongolii.
Suntem mai rapizi,
așa că planul era să profităm de mobilitate între piste.
- Câștigăm acum și gata. - Da.
Câștigând, evităm a treia rundă.
Doar repetăm ce-am făcut. Bine? Câte trei la un zid.
Urmăm exemplul coreenilor.
Eram destul de relaxați.
Am urmărit în prima rundă ce făceau coreenii.
Ne-am mutat pe centru odată cu ei
și ne-am despărțit odată cu ei.
Aș zice că avem avantaj asupra lor.
Primul joc al misiunii finale, împingerea zidului.
A doua rundă va începe acum.
Pregătiți-vă!
Fiți gata și uitați-vă ce fac.
Fugiți cât mai repede.
Fiți gata…
Împingeți! Atenție la poziție!
- Mai jos! - Echilibru!
V-am zis!
Împingeți!
- Împingeți! Unu, doi trei! - Unu, doi, trei!
Cine avansează primul, oricât de puțin, are avantaj.
Am început în forță.
Intraserăm deja în terenul lor. Era suficient să ne păstrăm pozițiile.
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Unu, doi, trei!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
- Împingeți când îi lasă puterile!
În ritmul numărătorii, avansam câte puțin la fiecare împingere.
Eram tot mai încrezători că vom câștiga misiunea asta.
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Unu, doi, trei!
Nu avansam deloc la zidul central. Lucrurile nu mergeau bine.
- Unu, doi, trei! - Împingeți după ce obosesc!
- Rezistați! - Împingeți! Unu, doi, trei!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Unu, doi, trei!
- Asta e! - Unu, doi!
Unu, doi, trei!
- Unu, doi, trei! - Bine!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
- Așteptați să obosească! - Suntem tari!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
- Să ne mutăm? - Da, schimbați!
- Mă duc la zidul din stânga. - Bine, du-te!
- Du-te! - Fugi la ăla!
E foarte bine, Khandsuren! Așa!
Ține-l pe loc!
Nu se mișcă.
Seung-yeon, ajut-o!
Treci acolo!
Unu, doi, trei!
Să rezistăm aici!
Unu, doi, trei!
Seung-yeon, mai jos, așa!
- Mă duc eu. - Nu, mai bine eu.
- Treci acolo! - Fugi la ăla!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Ambiția de a învinge cu echipa îmi face sângele să fiarbă.
Unu, doi, trei!
Știam că era jocul nostru.
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Lăsați-vă în jos! Suntem deja la ei!
Unu, doi, trei!
Min-jae, ridică-te!
Unu, doi, trei!
Pierdem și pe pista asta.
Haideți! Pierdem teren!
Suntem aproape!
Fiți gata să împingeți tare.
Eram împinși în spate. Nu mai aveam idei și timpul trecea.
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei, împingeți!
Așa, din nou! Unu, doi, trei!
Pierdeam teren la fiecare împingere.
Eram absolut șocat de puterea de războinici a mongolilor.
Gata, au obosit. Sunt atenți cum numărăm.
Nu-i nimic, învingem!
Împinge tare, Min-jae!
Unu, doi, trei!
Drace! Nu se mișcă!
Unu, doi!
Min-jae, e musai!
Min-jae, zi-ne când ești gata.
Deși pierduserăm prima rundă, învățaserăm ceva din ea.
Avându-l ca locomotivă pe Min-jae,
puteam împinge echipa Mongoliei dacă ne uneam forțele.
Mi-am dat seama la finalul primei runde și mi-am zis că aveam o șansă.
Împingem odată cu Min-jae.
Min-jae, numără tu!
Unu, doi, trei!
- Numără! - Unu, doi, trei!
Împingeți! Până la capăt!
- N-o lăsați! - Împingeți!
Împingeți! Până la capăt!
- N-o lăsați! - Împingeți!
E bine, suntem la ei!
Au intrat la noi?
Unu, doi, trei!
Împingeți! Până la capăt!
- N-o lăsați! - Împingeți!
Bine, țineți contră!
- Veniți aici! - Aici!
Du-te, Dong-hyun!
- Hai aici! - Aici! Câștigăm!
- Hai! - Vino aici!
Unu, doi, trei!
Am pierdut controlul la centru.
Coreenii au împins cu ferocitate
și ne-am panicat, fiindcă timpul trecea.
- Unu, doi, trei! - Unu, doi!
Din nou! Unu, doi…
- Fugi la ăla mic. - Ce?
Fugi la zidul cel mic.
Fugi la cel mic și împinge, Adiyasuren.
Haideți! Unu, doi, trei!
Du-te, acum!
Du-te! Sung-bin, du-te!
Lasă-l pe ăsta!
- Trebuie să te duci! Împingeți! - Hai, acum!
Du-te, Amotti! Du-te!
Zece secunde!
- Du-te, Amotti! - Nu! Sung-bin, înapoi!
Unu, doi, trei!
- Țineți! - Țineți!
Țineți!
Bine!
Floare la ureche!
- Stop! Sfârșitul jocului. - Am reușit. Bravo!
Coreea de Sud câștigă runda a doua.
Suntem mai puternici!
Min-jae a fost beton.
- Trebuie să preia conducerea. - Așa e.
Eram epuizați atât fizic, cât și psihic.
Dar acum, că deveniserăm prădători, eram nespus de bucuros.
Îmi dorisem cu ardoare victoria. Eram gata să-mi paradesc corpul.
Îmi venea să împing cutiile peste mongoli.
N-o să mai ignore zidul cel mic.
- Dar tot încerc. - Da? Bine.
- Ar trebui, ești cel mai rapid. - Da, mai bine.
Du-te la primul tău loc, pe centru.
Strategia ne-a adus victoria. N-avea rost s-o schimbăm.
Sung-bin era cel mai rapid jucător.
Dacă noi și Min-jae dădeam totul, câștigam sigur.
- De ce ați pierdut pe centru? - Trebuia să țineți.
Au împins când ați obosit.
Stați în poziția asta și sprijiniți-vă în genunchi.
Normal că eram supărat c-am pierdut.
Am încercat să le ținem piept coreenilor
acolo unde eram, dar nu am reușit.
Avem o tactică pentru a treia rundă.
Vom încerca să slăbim cât mai mult echipa coreeană împingând la toate.
Cred că vom câștiga runda asta.
Primul joc al misiunii finale, împingerea zidului.
A treia și ultima rundă va începe acum.
Pregătiți-vă!
Fiți gata…
Izbiți-l!
Da, putem!
- Bun, rezistă acolo. - Unu, doi!
Unu, doi!
Sarcina mea era să fac tot posibilul
să-l împiedic pe Sung-bin să ajute pe pista a doua.
Dar…
Unu, doi!
A plecat! Du-te, Sung-bin!
Era suficient să păstrăm pozițiile. N-aveam cum pierde.
Țineți! Așa.
Să împingem! Un-doi!
Sung-bin a rezistat ferm, așa cum plănuiserăm.
Și Min-jae a rezistat pe pista din mijloc.
Ne axaserăm mai mult pe apărare și evaluarea situației.
Țineți! Țineți!
Țineți!
Haide, vino aici!
Unu, doi, trei!
Mă duc eu.
- Du-te tu, Eun-sil! - Hai, Dong-hyun!
Mă duc eu.
Hai aici! Foarte bine.
Vino și împinge!
Unu, doi… Sung-bin!
Unu, doi!
- Unu, doi… - Stai acolo și rezistă!
- Unu, doi, trei! - Rămâi pe loc!
Un-doi!
- Împingeți! - Bine.
Mai jos! Sung-bin, împinge mai în față!
- Sunt mai slabi acolo. - Bine.
- Împingeți tare! - Tare!
Împingem tare când numără!
- Unu, doi! - Doar țineți!
Să comande Min-jae! Trebuie să împingem.
Împingerile noastre au avut efect imediat după ce mongolii au oprit atacul.
- Bravo! - Unu, doi, trei!
- Unu, doi, trei!
- Mai jos!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Mai jos!
Bine. Unu, doi, trei!
- Min-jae! - Un-doi!
Un-doi!
Unu, doi!
- Un-doi! - Nu, țineți!
Cum naiba reușesc să împingă?
Unu, doi, trei!
Nu pricepeam de ce împingeau tare.
Împingeam deja cu toate puterile, dar noi făceam un pas și ei făceau doi.
Aveau o tehnică mai bună decât credeam.
Unu, doi!
- Unu, doi! - Nu, țineți!
Enkh-Orgil, trebuie să împingem. Nu ajunge să ținem.
Unu, doi!
Nu! Mai jos, Sung-bin!
Nu cu spatele, cu fața!
Să împingem!
Unu, doi, trei!
- Unu, doi, trei! - Hai!
Două minute și jumătate!
Când ești gata, Min-jae. Dă comanda când ești gata.
- Unu, doi, trei! - Împingeți!
Foarte bine!
Unu, doi, trei!
- Din nou! - Unu, doi, trei!
Țineți!
Când ești gata, Min-jae.
Unu, doi, trei!
Vedeam pe fețele mongolilor că erau agitați.
Mi-am dat seama că puteam învinge.
- Împingem acum? - Unu, doi!
Țineți cu putere!
Coreenii atacau în forță și simțeam că pierdeam teren.
Le simțeam forța.
- Fir-ar să fie! - Rezistați!
Dulguun, vino la noi! Lasă ăla și treci aici!
Eram obosiți și ne împingeau pe pista a doua.
Le-am zis colegilor să renunțe și să vină la noi.
- Hai, Orkhonbayar! Unu, doi, trei! - Trei!
A plecat! Mă duc!
Hai aici!
Ne mai trebuie un om! Împinge, Min-jae!
Împingeți!
Un-doi!
Unu, doi, trei!
- Un minut și jumate! - Khandsuren, treci acolo!
Du-te!
Asta e! Răspândiți-vă!
Hai, repede!
Du-te! Hai!
Doi, trei, împingeți!
Du-te!
- Împingeți! Unu, doi, trei! - Din nou!
- Împingeți! Unu! - Unu!
Acum avem nevoie de Dong-hyun!
Unu, doi, trei!
Treci aici, Min-jae!
Să împingem! Un-doi!
Un minut.
Unu, doi, trei, și!
- Un-doi! - Împingeți!
- Din nou! Unu, doi! - Doi, trei!
Unu, doi, trei!
Timpul era pe sfârșite,
așa că am decis să atacăm zidul central, fiind cel mai important.
Dar…
Nu, nu!
Un-doi!
Să împingem acum!
Unu, doi, trei!
Până la capăt!
Unu, doi, trei!
Fir-ar să fie!
Acum ținem!
- Țineți! - Douăzeci de secunde!
- Răspândiți-vă! - Fugi la ăla!
Vine unul!
Să împingem, Min-jae! Unu, doi, trei!
Unu, doi!
Unu, doi, trei!
Trei! Două! Una!
Bine!
Stop! Sfârșitul jocului.
Runda a treia e câștigată de echipa Coreei de Sud.
Bravo!
- Bravo! - Bună treabă!
Sung-bin, e doar meritul tău!
E meritul lui Sung-bin!
Drace, Sung-bin!
Sung-bin, ai fost la înălțime!
Ai reușit cu împingerea ta.
A fost foarte greu.
Îmi tremurau picioarele după joc.
Am revenit după ce am fost conduși, ceea ce a fost o mare ușurare.
Eram cu toții în extaz.
Cele mai puternice ziduri ale Coreei de Sud
au fost Kim Min-jae și Yun Sung-bin.
Min-jae a împins o dată mai puternic și s-a ales praful de mongoli.
Nu degeaba e campion de ssireum.
Le-am arătat cu prisosință…
puterea Coreei de Sud.
- Nu-i nimic. - E în regulă.
Nu-i nimic.
Ne-au împins prea ușor.
Mergea bine și am sfeclit-o.
Ne-am răsfirat mult și am luptat pe prea multe fronturi.
Am pierdut primul joc, dar le-am zis să nu-și facă griji.
Urmau alte două jocuri și le puteam câștiga ușor.
MISIUNEA FINALĂ
Misiunea finală de la Fizic: Asia.
Fiindcă a pierdut primul joc,
echipa Mongoliei va alege al doilea joc.
Jocurile rămase sunt…
meciul cozii infinite
și tragerea mingii de fier.
Coada infinită sau mingea de fier?
Mă întreb ce aleg.
Suntem mai puternici decât ei.
Ne convenea mai mult tragerea mingii de fier.
Câștigaserăm deja o probă de forță.
Mă îndoiam că vor alege o alta. Am presupus că aleg coada infinită.
Ce facem? S-a terminat dacă pierdem acum?
Da.
Cred că aleargă mai bine decât noi.
Așa e.
I-ați văzut pe banda de alergare, nu?
La proba de alergare pentru obținerea avantajului,
Coreea ieșise pe primul loc.
Erau tari pe banda de alergare.
- Mai bine mingea de fier. - Ne axăm pe ea?
Dar, în jocul de adineauri, i-am înfruntat și am pierdut.
Mă chinuiam să aleg proba potrivită pentru echipa mea.
Ședința de strategie s-a încheiat.
Orkhonbayar Bayarsaikhan, liderul echipei Mongoliei,
e rugat să aleagă al doilea meci.
Care va fi?
Vom alege tragerea mingii de fier.
Asta e bine. E bine.
Chiar și așa, eram și neliniștit, și bucuros.
Știam că greutatea corporală conta,
iar echipa mongolă avea doi jucători masivi.
Asta mă îngrijora.
Cu categoria de greutate nu te pui.
Fiindcă mongolii erau mai mari, știam că ne întrec la capitolul forță.
O altă confruntare.
Să începem!
- Să alegem mingea de fier? - Da, la alergare ne bat.
Dar, în jocul de adineauri, i-am înfruntat și am pierdut.
N-a fost vorba de forță sau greutate. Am greșit strategia.
Am fi putut învinge și vom învinge acum.
Aveam avantajul forței și în acest meci.
Mi-am zis să dăm totul și să ne arătăm puterea.
Eram mai încrezătoare știind că e o probă de forță.
Aveam încredere că învingem.
Dacă am învinge în a doua probă și totodată i-am epuiza pe coreeni,
am avea avantaj și la meciul cozii infinite.
Fizic: Asia.
Al doilea joc al misiunii finale
e tragerea mingii de fier.
Să începem!
Să isprăvim acum!
Să încheiem cu proba asta.
Pare a fi din fier masiv.
Pare destul de grea.
Trebuie să ne legăm de ea?
Mai erau patru bile de fier într-o parte.
Mă întrebam dacă trebuia să le tragem pe toate.
În meciul tragerii mingii de fier, toți cei șase membri
trebuie să tragă mingile de fier înhămați la ele
până la steagul de la finiș
și să îl dărâme cu mâna.
Am fi ca niște dulăi legați în lesă.
După numărul de traverse, vom reuși, dar greu.
Pe pistă sunt cinci traverse.
Limita de timp e de trei minute.
Dacă nu doborâți steagul în acest timp, pierdeți proba.
Jocul va avea în total cinci runde.
La fiecare rundă, greutatea va fi mărită proporțional
cu masa totală a echipei.
Deci crește de cinci ori.
Coreenii aveau greutatea medie mai mare.
Prin urmare, mingile lor de fier aveau să fie mai grele decât ale noastre.
Asta ne avantaja.
Cele două țări vor trage pe rând.
AU TRAS LA SORȚI
Dacă ambele țări reușesc într-o rundă, vor fi departajate în runda următoare.
Interesant.
Dacă una dintre țări dă greș, jocul…
se încheie imediat.
Dacă dau greș la o rundă, e musai să reușim.
Dacă nu câștigă nimeni după cinci runde, țările vor concura simultan
și va învinge cea care dărâmă steagul prima.
Războinici mongoli, v-ați dovedit puterea în primul meci.
Dar, oricât de puternici ar fi adversarii, noi, coreenii, nu ne dăm bătuți.
Ne revenim prin perseverență și voință.
De aceea noi vom fi învingătorii supremi și vă garantez
că acesta va fi meciul final din acest sezon al Fizic: Asia.
Vom face mai interesant acest meci. Nu vă culcați pe-o ureche.
Nu ne permitem o altă înfrângere, așa că vom trage din răsputeri.
Fizic: Asia.
Al doilea joc al misiunii finale.
Prima rundă a tragerii mingii de fier.
Prima e echipa Mongoliei.
De ce luptătorul e al patrulea?
- Da. - Cum?
Și mie mi s-a părut ciudat.
Credeam că Orkhonbayar va fi la mijloc, dar nu era.
Era spre capăt și nu ne așteptam la asta.
Adiyasuren era la mijloc.
Dulguun era tot la mijloc.
Mă întrebam care era planul lor.
Fiind cel mai înalt, ajungeam primul la finiș.
Dulguun, întinde-te așa!
- Ajung mai sus decât tine. - Exact.
L-am pus în centru fiindcă avea cele mai lungi membre.
Ne-ar avantaja, ar ajunge primul la finiș.
Eu și Adiyasuren îl încadram și preluam greutatea.
Scopul era să distribuim egal forța pe ambele părți.
RUNDA 1, 100 KG
- Să le arătăm ce putem! - Da, să începem!
Să vedem!
Să vedem cum fac.
Pregătiți-vă!
Fiți gata…
Avem trei minute, nu e cazul să alergăm.
Nu alergați. Încet și constant.
Așa, fără grabă.
Trag încet.
Vor să tragă constant.
Fiind abia prima rundă,
am decis să tragem încet, să vedem cum e.
Încet.
Nu era foarte grea.
Părea relativ ușor la început.
Nici măcar n-am tras și am ajuns.
Stop! Sfârșitul jocului.
Prima pare ușoară.
- E doar 20% din greutate. - Da.
E chiar ușoară.
Echipa Mongoliei a reușit.
RUNDA 1
Prima rundă a tragerii mingii de fier. Urmează echipa Coreei de Sud.
Ar trebui să vedem și noi cum e.
- Va trebui să tragem împreună. - Da.
Fac asta mereu,
așa că eram sigur că n-o să-mi încurc echipa.
Să ne alegem locurile. Cine e la mijloc?
- Min-jae. - Vino în centru!
În centru, Min-jae. Așa trebuie.
Voi stați la margine.
Fiindcă eram șase,
forțele puteau fi distribuite în Y.
Așa că am decis să-i punem în centru pe cei mai puternici.
Ne foloseam ca ancore cei mai puternici jucători.
Să vedem ce tehnică folosesc ei.
RUNDA 1, 110 KG
Mingea lor e cu 10 kg mai grea.
Pregătiți-vă!
- Să începem! - Să vedem cum e.
Fiți gata…
E ușor deocamdată.
Asta-i tot? E chiar ușor.
Mi-am dat seama de ce nu s-au încordat mongolii.
Coreenii păreau că fac tot atâta efort cât făcuserăm noi.
Apucă steagul!
- Prea ușor. - A fost bine.
Stop! Sfârșitul jocului.
Echipa Coreei a reușit.
RUNDA 2
RUNDA 2, 180 KG
RUNDA 2, 190 KG
Runda a doua.
Prima e echipa Mongoliei.
- Stâng-drept! - Unu, doi!
Greutatea din runda a doua nu părea diferită de cea din prima.
Echipa Mongoliei a reușit.
Runda a doua.
Urmează echipa Coreei de Sud.
Pași rapizi!
E grozav.
Și runda a doua a fost ușoară.
Era un fleac.
Echipa Coreei de Sud a reușit.
A treia rundă a tragerii mingii de fier. Prima e echipa Mongoliei.
Unu, doi!
Aplecați-vă!
Haideți!
Se chinuie să se târască.
E mai bine să te apleci în față.
Mingile de fier păreau grele în runda a treia,
așa că am propus să ne târâm laolaltă.
Trebuie să-l atingi!
Echipa Mongoliei a reușit.
- Tragi mai bine dacă te apleci în față. - Așa e.
Runda a treia.
Urmează echipa Coreei de Sud.
Unu, doi, unu, doi!
Asta e.
- Bine! - Aplecați-vă!
Trebuia să ne coborâm centrul de greutate.
- Unu, doi! - Unu, doi!
- Fac ce am făcut noi. - Da, așa e.
În runda a treia am început să simțim greutatea.
Lovește-l!
Echipa Coreei de Sud a reușit.
Greutatea va fi mărită.
RUNDA 4
Cred că va fi destul de greu de la runda asta.
Sunt trei mingi?
Drace, sunt trei!
- Sunt trei mingi. Se îngroașă treaba. - Da, va fi destul de greu.
Eram îngrijorată. Greutatea se mărea neașteptat de mult.
A patra rundă urma să fie destul de grea și necesita multă rezistență.
A patra rundă a tragerii mingii de fier. Prima e echipa Mongoliei.
Ne târâm de cum ajungem la prima traversă.
Trebuie să ne agățăm de traverse. Băgați mâinile după ele.
Da, ne folosim de traverse.
Pregătiți-vă!
Sper să dea greș în runda asta.
Dacă dau greș, e șansa noastră.
Fiți gata…
Aveam încredere că vom reuși la toate greutățile.
Unu, doi, trei!
Unu, doi, trei! Jos!
Unu, doi!
M-am panicat în clipa aia.
Era mai greu decât m-am așteptat.
- Cred că e greu. - Da.
E mult mai greu acum.
- Unu, doi! - Unu, doi!
Unu, doi!
Asta e.
A devenit dificil în runda a patra.
Ne-am târât încet, agățându-ne cu greu de traverse.
- Unu, doi! - Prindeți traversa!
Se mișcă în față.
Întindeți-vă după ea!
Nu puteam ține ritmul când ne târam. Nu puteam echilibra bine forțele.
Era esențial să tragă toți cu aceeași forță,
dar nu reușeam ușor.
- Unu, doi, trei! - Hai!
Lovește-l!
Întinde-te spre el!
Sfârșitul jocului.
- Devine foarte greu. - Da.
Echipa Mongoliei a reușit.
RUNDA 4
Nu tragem toți odată.
- Așa e. - Asta e problema acum.
- Trage fiecare de capul lui. - Trebuie numărat.
- Trebuie cadență. - Nu ne coordonăm.
Fiecare trage cum vrea.
Cineva trebuie să ne coordoneze.
Nu așa trebuie procedat.
Trebuiau să strige: „Unu, doi! Unu, doi!”
Ca să te miști ritmat.
Trebuie să ne coordonăm pașii și să înaintăm în cadență.
A patra rundă a tragerii mingii de fier. E rândul echipei Coreei de Sud.
Haideți!
- Potriviți viteza cu cei de alături. - Pregătiți-vă!
- Încep. - Da.
Să-i privim cu atenție!
Speram ca echipa coreeană să dea greș. M-am gândit că poate nu vor reuși.
Fiți gata…
Nu ne permitem să ratăm.
Am încercat să mă concentrez la ce aveam de făcut.
Proptiți picioarele în traversă.
Asta e.
- Un-doi! - Un-doi!
- Unu, doi! - Unu, doi!
- Bine, unu. - Doi.
Fir-ar!
- Un-doi! - Un-doi!
Nu mă așteptam ca trunchiul meu să fie tras așa.
Abia mă controlam.
Era greu să faci pârghie.
- Un-doi! - Doi!
- Mai jos! - Mai jos!
- Unu, doi! - Unu, doi!
Era greu.
Încercam să mă aplec, dar nu puteam.
Înfigeți piciorul și împingeți în el.
Cele din lateral rămân în urmă.
Fetele nu au forța necesară.
Nu au.
Înfigeți piciorul și împingeți în el.
Planul era să ne sincronizăm pașii ca să tragem egal.
Până la urmă, nici noi nu ne-am putut sincroniza.
Apucă-l!
- Lovește-l! - Apucă-l!
Bine!
Drace, e greu.
- Sfârșitul jocului. - Am fost puțin mai rapizi.
- Cu o secundă? - Da.
Echipa Coreei de Sud a reușit.
- Au scos cam același timp. - Da.
E greu.
A fost dificil.
Mă întrebam cum reușiseră mongolii.
Mi-am dat seama că toți din echipa mongolă
erau incredibil de puternici și nu trebuiau subestimați.
- Nu ne-am coordonat. - Da.
Nu am obținut pârghia necesară fiindcă nu ne-am coordonat.
Când ne coordonăm, avem forță.
E foarte greu.
În a patra rundă,
am ănceput să mă resimt la tendoanele poplitee și la coapse.
Mă și sufocam puțin.
Era abia începutul și urma să fie crunt.
Greutatea va fi mărită.
Sunt patru acum.
Au ajuns la patru.
A cincea rundă era cea mai grea.
Eram cam îngrijorată în privința greutății și nu știam dacă facem față.
O să fie crunt.
RUNDA 5, 410 KG
Era intimidant. Nu eram sigură că reușim.
Runda a cincea a tragerii mingii de fier.
Prima e echipa Mongoliei.
Să tragem până în capăt!
Unu, doi!
Pregătiți-vă!
Fiți gata…
Nu alergați.
Era cumplit.
Parcă trăgeam un munte. Nu puteam înainta, oricât încercam.
Unu, doi!
- Pare greu ca dracu'! - Mă lasă puterile când privesc.
- Trageți împreună! Proptiți-vă în nisip! - Un-doi!
- Sincron, cu mâinile și picioarele!
- Un-doi! - Doi!
- Unu, doi! - Unu, doi!
- Din nou! - Bine.
- Unu, doi! - Unu, doi!
Toți trebuia să tragem și să fim sincronizați.
Doi!
Până la urmă, contează care echipă colaborează mai bine
și își folosește elanul pentru a câștiga.
Numără împreună.
Așa păstrează ritmul, care e esențial.
Firește că eram încrezători. Totul mergea conform planului.
- Unu, doi! - Unu, doi!
Întinde-te spre el!
Stați, n-am sprijin!
Bagă piciorul aici! Înfigeți picioarele!
Unu, doi!
Întinde-te!
Unu, doi!
- Mai au puțin, dar nu-i ușor. - La final e cel mai greu.
Nu mai aveam traverse în față.
Eram la finiș, dar nu mai puteam înainta.
Proptește-te în mine!
Ține-te de el!
Ține-te de Orkhonbayar!
Împingeți-l toți de picioare!
- Acum! - E pe poziție.
Unu, doi, trei!
Doi, trei!
- Am ajuns? - Nu.
Încă 54 de secunde.
Eram panicată că nu ajungeam la steag.
- Împreună! - Bine!
- Unu, doi! - Unu, doi!
Nu ajung.
- Din nou! - Încă o dată!
- Unu, doi! - Unu, doi!
Haideți!
- Un-doi! - Un-doi!
Mai aveam 35 de secunde.
Sfârșitul jocului.
Echipa Mongoliei a reușit.
Au reușit.
Și mai aveau 35 de secunde.
Văzându-i pe mongoli la capătul puterilor, mi-am dat seama că bila era foarte grea.
Runda a cincea.
Urmează echipa Coreei de Sud.
Înfigem picioarele și numărăm împreună până la doi?
- Până la trei. - Numărăm până la trei.
Trage până la final, Min-jae.
Ascultăm numărătoarea lui Amotti și tragem așa.
Fii foarte atent, Min-jae. Ești de bază.
Pregătiți-vă!
Suntem în stare! Putem!
- Va fi greu. Fiți pregătiți. - Fiți gata…
Avansați încet.
Înfigeți picioarele și aplecați-vă.
Jos, așa! La treabă!
Unu, doi, trei!
- Asta e. - Proptește piciorul.
Unu, doi, trei!
Asta e.
Unu, doi, trei!
- Țineți! - Stați!
Hai, cedați!
- Țineți! - Stați!
Eram total neputincioși.
Nu puteam face nimic fiindcă nu aveam aderență.
Fir-ar!
În a cincea rundă, am crezut că au greșit greutatea.
Atât de grele erau mingile.
Dacă Min-jae trăgea cât putea, câștigam sigur.
Planul era ca Min-jae să ne spună când era pregătit.
Când eram gata toți șase, aveam să tragem tare.
Gata?
Unu, doi, trei!
- Bine. - Bine.
- Trei! - Trei!
- Bine. - Bine.
- Iar înaintează. - Înaintează.
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Reușim.
Min-jae, trage tare.
Unu, doi, trei!
- Asta e! - Proptește-te de traversă.
Simțeam, că dacă mă întind, ajung.
Mă scotea din minți.
Apoi Sung-bin…
Să nu te salte!
…mi-a ținut încheietura jos.
Unu, doi, trei!
- Bine. - Bine.
- Mă descurc. - Bine.
Unu, doi, trei!
- Bagă mâna! - Da.
Brusc, am simțit că nu mai trăgeam.
Ceva nu era în regulă.
Parcă forțele nu mai erau aliniate.
Min-jae, proptește piciorul.
E bine, proptește-l.
Proptește piciorul, Min-jae.
- Eu… - Bagă-l în nisip.
Mi-a alunecat piciorul.
Îmi alunecase piciorul de sprijin.
Unu, doi, trei!
Eram pe burtă
și mă țineam doar cu mâinile ca să nu fiu tras în spate.
Bine.
Proptește piciorul, Min-jae! Hai!
Nu-i nimic, proptește-l!
Țineți!
Când încercam să proptesc picioarele, eram ridicat și tras înapoi.
- Ați putea… - Te ținem noi.
- Trageți un pic în față. - Unu, doi, trei!
- Gata. - Frumos!
- Te-ai proptit? - Da.
Bine.
Ajung la porțiunea care ne-a luat cel mai mult timp.
- Aia cruntă? - Da.
Unu, doi, trei!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Trei!
- Trebuie să tragem tare. - Tare!
Min-jae, înfige-ți picioarele!
Rămâi în poziția asta.
Trageți!
- Unu, doi, trei! - Trei!
Bine! Asta e!
Un ultim efort!
- Unu, doi, trei! - Un-doi!
- Unu, doi, trei! - Doi-trei!
Încă o dată!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
- Uite! - Asta e.
- Încă o dată! - Suntem acolo!
Unu, doi, trei!
Da!
E la fel.
Timpul e la fel.
- E egalitate. - La 35 de secunde.
Echipa Coreei de Sud a reușit.
Suntem umăr la umăr.
- Timpul e același. - La secundă.
- E mai greu decât credeam. - Da.
Credeam că vom câștiga detașat, dar am fost învinși.
Fiindcă și noi, și mongolii eram finaliști.
Am folosit tactici similare la împingerea zidului
și s-a dovedit că eram egali și ca putere.
Fiindcă diferența era mică, nu îi puteam lăsa în față.
Eram pe potriva coreenilor. Ne simțeam pe muchie de cuțit.
Contează care echipă ajunge prima, nu?
Da, cine ajunge prima.
Ambele echipe au scos 35 de secunde. Ar conta chiar și o secundă.
- Așa e. - Da.
Trebuie să alergăm spre finiș cât mai repede.
Trebuie redus timpul la start.
Știți momentul când simți că ești săltat?
- Atunci trebuie tras tare. - Să forțăm.
Min-jae, ai ajuns pe burtă data trecută. Așa nu tragi cu putere.
Cu trunchiul pe sol n-ai pârghie. Trebuie să fii puțin ridicat.
Țineai doar cu mâinile.
N-aveam sprijin la picioare.
Dacă nu poți propti picioarele în traversă, înfige-le în nisip.
Greșisem în runda a cincea.
Mă temeam să nu greșesc din nou.
Voiam să simt nisipul sub mâini și sub degetele picioarelor.
E egalitate de joc între echipele Mongoliei și Coreei de Sud.
Începe runda de departajare.
Deci s-a ajuns la asta.
La departajare, ambele țări vor porni simultan.
Câștigă țara care ajunge prima la steag.
Fiecare țară va trage greutatea din runda precedentă.
O secundă e de ajuns.
Va fi la mustață.
Ne pricepem să revenim. Nu le dați nicio ocazie.
Mongolii își pierdeau speranța.
Voiam să le punem capac, să nu mai spere deloc.
Nu voiam să ajungem la coada infinită. Era musai să se termine acolo.
- Coreea de Sud! - Haideți!
Țelul era să învingem la departajare.
Toți voiam să luptăm pe viață și pe moarte.
Ne doream victoria.
- Războinici… - Pe cai!
- Haideți! - Ne concentrăm la joc.
Pregătiți-vă!
E ultima rundă.
- Fugim din start, da? - Bine.
Fiți gata…
O să le arătăm viteza războinicilor mongoli.
Vrem să câștigăm campionatul cu o victorie rapidă.
Planul era să fugim la prima traversă, să ne aplecăm și să tragem.
Unu, doi, trei!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Planul era să fugim la prima traversă și să împingem stând în patru labe.
Am fost smucită în spate cu o forță nemaipomenită.
E bine, ridică-te!
M-am întors cu fața în jos și am tras împreună cu ceilalți.
Apucați traversa cu mâinile!
Unu, doi, trei!
Păream că suntem umăr la umăr. Nu era niciun decalaj între noi.
Țineți toți?
Țineți bine.
Unu, doi, trei!
Da, asta e!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Da, asta e!
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
- Prinde-o! Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Unu, doi, trei!
Ne mișcam la unison.
Cred că atunci ne-am coordonat puterea cel mai bine.
Unu, doi, trei!
Am făcut pași mici, cum a zis Sung-bin, și am avansat ușor.
Unu, doi, trei!
- Prinde-o! Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
- Unu, doi, trei!
- Trei!
- Bine! - Folosește picioarele!
Unu, doi, trei!
Ne vom folosi ultimul dram de putere ca să câștigăm proba asta.
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
Mai aveam o traversă până la steag.
Încă un pas și ajungeam campionii de la Fizic: Asia.
Ne târam cu disperare înainte pentru a obține victoria.
Unu, doi, trei!
- Încă puțin! - Unu, doi, trei!
Haideți!
Unu, doi, trei!
- Încă puțin! - Unu, doi, trei!
Unu, doi, trei!
Apucă-l!
Cum au ajuns atât de repede?
Sfârșitul jocului.
Câștigă Coreea de Sud.
- Am învins! - Am învins!
Ce nebunie!
Greutatea ne-a smucit în spate, dar eram foarte fericiți.
Nu ne-am mai ținut și ne-am încurcat, râzând ca niște copii.
Eram în al nouălea cer. Obținuserăm victoria, în sfârșit.
Era ca un vis.
Sunt nespus de fericit, n-am cuvinte.
Nu-mi venea să cred că învinseserăm. Eram în extaz.
Am înaintat ceva. A fost mai bine ca data trecută.
- A fost mai bine ca data trecută. - Chiar a fost. Păcat!
Coreenii au fost incredibili.
Nu mă așteptam să termine așa de repede.
M-am uitat la ceas când s-a fluierat. Au terminat într-un minut.
Probabil că am subestimat echipa coreeană.
Erau mai puternici decât credeam.
Mi-e necaz, dar sunt mândru de echipa mea.
Chiar sunt mândru.
Cu toții am tras cât am putut, așa că nu regret nimic.
N-am regrete.
Am ajuns departe în competiție și am avut probe amuzante.
Fizic: Asia.
Câștigătoarea finalei e…
echipa Coreei de Sud.
Frate!
- Bravo! - Mulțumim.
- Felicitări! - Mulțumim.
- Sunteți extraordinari. - Mersi.
- Ați luptat bine. - Felicitări!
Liderul echipei câștigătoare, Kim Dong-hyun, din Coreea de Sud,
e rugat să-și spună părerea despre victorie.
În primul rând, încă nu-mi vine să cred.
Am trecut prin clipe grele pe parcurs și nu pot să cred că am reușit.
Mai presus de orice,
înfruntând echipa Mongoliei în finală,
mi-am dat seama cât de puternici sunt.
N-am putut lăsa garda jos nicio clipă. Sunt recunoscător pentru înfruntare.
Și le mulțumesc coechipierilor mei. Sunt pur și simplu extaziat.
E incredibil.
E rândul celorlalți finaliști.
Orkhonbayar Bayarsaikhan, liderul echipei Mongoliei,
e rugat să-și spună părerea.
Pe parcursul întregii competiții, singurul nostru scop a fost victoria.
Deși nu am obținut-o,
am trecut prin experiențe noi, am întâlnit oameni
și am învățat lucruri noi din concurs.
Vă mulțumim.
Deși echipa Mongoliei a pierdut, steagul nostru a rămas arborat.
Văzându-l, m-am dus să îi aduc un omagiu.
- Steagul nostru e încă sus. - Așa e.
Înadins nu l-am doborât.
Fizic: Asia.
Toate misiunile s-au încheiat.
Reprezentanții Mongoliei, de pe locul doi,
sunt rugați să adreseze câteva cuvinte
înainte de spargerea busturilor.
Felicit din suflet echipa sud-coreeană pentru victorie.
Și le mulțumesc coechipierilor că am ajuns până aici.
Nu am regretat nimic.
Am luptat cât am putut
și sunt mândru de colegii mei.
Echipa Coreei a fost mai puternică decât credeam.
Le mulțumesc că m-au făcut să înțeleg că trebuie să fim mai puternici.
Am dat totul și am luptat cu dârzenie. Țin să spun că plec fără să regret nimic.
Orkhonbayar, liderul nostru, ne-a încurajat mereu și…
Sinceră să fiu,
când a început competiția și am văzut jucătorii altor țări,
nu mă simțeam la fel de puternică.
Dar nu mi-am permis să fiu pesimistă și să mă gândesc la eliminare,
având încredere în echipă.
- Enkh-Orgil… - Da?
Cred că putem continua așa!
Sigur că putem.
Așa că am tras pentru ei cât am putut.
Am dat totul la fiecare misiune.
Bună treabă! E foarte bine!
Până la urmă, cred că am arătat rezistența practicanților mongoli de judo.
Am fost o onoare să reprezint Mongolia aici.
A fost o onoare să reprezint Mongolia și circul mongol în acest concurs.
De zece ani mă tot întreb
ce pot face cu calitățile mele,
care sunt limitele mele fizice și psihice
și cât de rezistent sunt.
Concursul Fizic: Asia
a fost ocazia perfectă de a afla răspunsurile.
Cred că va fi un punct de cotitură în viața mea.
Pe curând, amice!
Nu mă opresc aici și n-o să renunț.
O să trag și mai tare.
Promit.
Îmi dau lacrimile!
Principala lecție învățată aici
e că nu e nevoie să câștigi absolut totul.
- Unu, doi, trei! - Unu doi, trei!
Contează abordarea,
ce simți,
ce înveți,
și oamenii…
alături de care tragi și cu care îți creezi amintiri.
Astea contează.
Sper că toți au fost mândri că-s mongoli
și au învățat chestii bune din acest concurs.
Le mulțumesc celor care ne-au susținut pe parcursul acestei competiții.
A venit momentul.
Acum, campionii sud-coreeni vor adresa ultimele cuvinte.
Sunt luptător MMA de aproape 20 de ani,
dar n-am câștigat niciodată o centură de campion sau o medalie de aur.
Mă văitam, întrebându-mă dacă eram slab sau doar ghinionist.
Dar acest bust valorează pentru mine mai mult decât orice centură sau medalie.
Îl voi prețui și, cu recunoștință, voi continua să mă antrenez mai intens.
Frate…
Plâng chiar la final.
Incredibil!
Îmi amintesc fiecare moment.
Coechipierii mei au dat clasă tot timpul.
Coreea de Sud!
- Coreea de Sud! - Haideți!
Țineți strâns! Intrați!
Încă mă simt slab.
Unu, doi, trei!
Mă simt slab când sunt singur…
dar devin puternic când sunt cu echipa.
- Coreea de Sud! - Haideți!
Cred că acea legătură a noastră ne-a adus așa de departe, la victorie.
Formând o echipă…
- Unu, doi, trei! - Unu, doi, trei!
…în fiecare moment…
- Suntem puternici! - E un joc al minții acum.
…forțând fiecare obstacol,
am simțit că devenim mai puternici.
Meciul ultimului atârnat
m-a distrus psihic și fizic.
Încrederea mea a primit o mare lovitură și mi-am dat seama că eram departe.
Îmi pare rău.
- Nu te scuza. - Ai făcut ce-ai putut.
Ai dat totul. Ai fost extraordinară.
Dar coechipierii m-au încurajat, mi-au dat încredere prin cuvintele lor
și mi-au fost alături.
M-au ajutat să devin mai puternică și mai rezistentă.
Ai fost grozav, Min-jae.
Ai fost extraordinar.
Bravo!
Simt că a fost o lecție de viață,
așa că nu pot decât să mulțumesc.
Încă puțin, Min-jae!
Am învățat să nu renunț…
și să dau totul.
- Bravo! - Frumos!
Voi reveni pe nisipul de la ssireum,
dar nu voi uita niciodată nisipul de la Fizic: Asia.
În sezonul al doilea am trecut singur prin toate astea.
De data asta, i-am avut cu mine pe coechipierii mei
și sunt foarte bucuros.
Faptul că împart victoria asta cu colegii mei de echipă
și că am trăit asta odată cu ei a fost o imensă plăcere.
Coreea de Sud!
Mândri și puternici!
Noi, sud-coreenii, ne-am apărat busturile…
și ne-am onorat drapelul.
Fizic: Asia.
Pe parcursul concursului, am analizat diverse fizice,
în căutarea celui perfect.
Misiunea de a găsi fizicul perfect,
indiferent de sex, gen sau rasă…
va continua.
ECHIPA THAILANDEI
SUPERBON
SUN
PLOY
JAR
ECHIPA INDONEZIEI
ECHIPA FILIPINELOR
ECHIPA TURCIEI
ECHIPA AUSTRALIEI
ECHIPA JAPONIEI
ECHIPA MONGOLIEI
ECHIPA COREEI
KIM DONG-HYUN
YUN SUNG-BIN
KIM MIN-JAE
JANG EUN-SIL
CHOI SEUNG-YEON
Subtitrarea: Adrian Oprea