Teksten er fargekodet etter land. Dette kan ikke endres.
Siste land som går videre til siste utfordring, er…
…Mongolia.
Vi har gått videre til siste utfordring i Physical: Asia. Det er utrolig.
Lagkameratene mine har jobbet hardt. Jeg er takknemlig.
Game over.
Det er takket være din gode idé.
Team Mongolias sluttid
er 25 minutter og 15 sekunder.
-Vi lå litt bak. -Tjuefem minutter og 15 sekunder.
…Mongolia.
Det var synd.
Sånn er det bare.
Team Japan greide ikke å fullføre utfordringen,
og ble derfor eliminert.
Fullførte de ikke?
Hva?
-De lukket ikke porten. -De trakk ikke opp broen.
-Jeg er frustrert. -Vi ga alt.
Én, to.
-Pokker. -Hva er dette?
Hva er dette?
Den sto fast halvveis oppe.
Samme hvor hardt vi dro, rikket den seg ikke.
Prøv å hoppe og dra.
-Hva skjer? -Er det ikke sånn?
Hvordan skal vi lukke den helt?
-Én, to! -To!
Vi dro med alt vi hadde.
Klokken gikk fra oss.
Den rikker seg ikke.
Vi fikk panikk.
Vi var helt utslitte.
Den løfter seg litt!
Det slo meg at vi kanskje ville mislykkes i utfordringen.
Vi har bare fem minutter igjen.
Vi gir ikke opp. Vi fortsetter.
-Én, to! -Vi er utholdende!
-Den rikker seg ikke. -Fortsett å trekke!
Game over.
-Vi ga alt. -Ja, det ble bare sånn.
-Bra jobbet. -Bra innsats.
-Takk. -Takk.
Det endte opp med
at tiden gikk ut før vi fikk lukket vindebroen.
Det var vondt å innse at jeg ikke var sterk nok.
Som lagleder følte jeg meg frustrert og maktesløs.
Physical: Asia.
Team Japan er eliminert fra Physical: Asia.
Nå vil lagmedlemmene ødelegge bysten sin.
Det ble ingen showdown mot Japan.
Vi kom hit med mål om å vinne.
Vi trodde vi skulle vinne Physical: Asia.
Bra jobbet!
Takk!
Team Japan ble slått.
Vi skal heve oss over nederlaget.
Det var en ære å kjempe ved deres side som lederen deres.
Jeg takker dere.
Alle hadde tro på meg.
Det ser bra ut.
-Kom igjen! -Du greier det.
Physical: Asia lærte meg for første gang
at jeg ikke er alene. Jeg vil alltid sette pris på tiden her.
Det er skuffende å dra på denne måten.
Mye har skjedd,
og takket være lagkameratene mine greide jeg å fortsette uten å gi opp.
Jeg vet at jeg er sterkere.
Vi var uten tvil det beste laget.
Jeg vil takke Physical: Asia for den spennende opplevelsen
Jeg har hatt det fantastisk.
Jeg har presset grensene.
Baseballfyren var fantastisk.
Han var utrolig.
Det er grusomt å dra på denne måten, men en ekte fysisk kamp er…
Bra!
Dytt ham.
…en storslått og vakker ting.
-Sånn, ja! -Sånn, ja!
Opplevelsen var enda en påminnelse på det.
Takk.
Han er veltalende også.
-Han er baseballspiller. -Ja.
Vi seks ga alt.
Vi kjempet side om side under det japanske flagget.
Vi har blitt mer en familie enn lagkamerater,
så jeg føler…
Det føles som jeg har et stort tomrom i hjertet.
Jeg savner dem allerede.
Det har vært et privilegium å være en del av laget.
Vi ga alt.
Vi reiser tilbake til Japan med hodet høyt hevet.
Én, to, tre!
-Gå, Japan! -Gå, Japan!
Hør etter! Bukk!
Bukk!
-Takk! -Takk.
-Takk, Dong-hyun. -Okami.
Dette er trist. Lykke til i finalen.
-Takk! Bra jobbet! -Bra jobbet.
-Takk. -Takk.
PHYSICAL: ASIA
12. ALL-OUT BATTLE
Hva er dette?
-Det var dette jeg luktet. -Hva er dette?
For et festmåltid.
Bra.
-Det er et festmåltid! -Dette ser fantastisk ut.
-Er det mongolsk mat? -Jeg tror det.
Mongolsk mat.
Når laget når finalen, skal vi lage khorkhog.
Jeg vil ha kokt kjøtt og buuz.
De rettene liker jeg.
Gulasj!
-Er det mongolsk? -Du må smake.
-Det heter buuz. -Er det godt?
Kjempegodt.
-Det er khorkhog. -Khorkhog.
Mat gjør meg glad.
Dette er koreanske retter.
Mitt siste måltid?
-Jeg vil ha kyllingsuppe. -Gryteris.
Jeg vil ha svineribbe og kimchistuing.
-Kimchi og svinekjøtt! -Det ser godt ut.
De har kyllingsuppe!
Det ser godt ut.
Se på det. De har gryteris.
Det var Det siste måltidet.
Når noen får nydelig mat på film,
dør de som regel.
Bon appétit.
-Nyt. -Nyt.
Jeg var glad for å få mongolsk mat før finalen.
Den fylte meg med motivasjon og energi.
Det var morsomt at vi delte et måltid
med det rivaliserende laget før kampen.
Lammet er godt.
Lammet er kjempegodt.
Spis opp. Snart blir dere knust.
Kampnervene startet under måltidet.
Jeg følte øynene deres på oss.
De analyserte hvor selvsikre eller nervøse vi var.
Jeg så at de observerte oss.
Hvordan tror dere de lukket vindebroen?
De er nok sterke. De får styrken fra kimchien.
Team Mongolia er sterke.
Jeg forventet ikke å se dem i finalen.
Ikke jeg heller.
Khandsuren.
Forventet du å se oss i finalen? Var det forventet?
Vi forventet å møte dere her.
Trodde dere at vi ville vinne?
-Hva trodde de? -Hva da?
For å være ærlig, nei.
Jeg trodde ikke det.
Jeg trodde dere hadde flaks,
men nå skjønner jeg at dere er et sterkt lag.
-De trodde vi hadde flaks. -Vi har flaks.
Vi observerte Korea under måltidet.
Jeg ville ikke at Mongolia skulle se rett gjennom meg.
Orkhonbayar tenkte nøyaktig det samme om oss.
Det er rart at vi spiser med hverandre
når en milliard won står på spill.
Ett lag drar hjem tomhendt, det andre med en milliard won.
Jeg er ikke bekymret for kampen,
bare for hvordan vi skal telle så mye penger.
De er morsomme.
De trodde de skulle vinne,
men det er det vi som gjør.
Hva ville dere gjort med pengene?
Hvis vi vinner kampen og pengene,
skal vi invitere dere til Mongolia.
Jeg er rørt.
La oss gi alt i den siste kampen. Vi skal ikke angre på noe.
Det blir en episk finale.
Jeg gleder meg. Jeg tror det blir jevnt.
Når det gjelder turen til Mongolia,
så bruker vi gjerne premiepengene våre på å komme på besøk.
Siste utfordring i Physical: Asia.
Vi har nådd siste utfordring.
Deltagere, gå til arenaen.
Greit. Kom igjen.
Bra!
Siste utfordring.
SISTE UTFORDRING
Physical: Asia.
Deltagere fra Republikken Korea og Mongolia,
gå inn i arenaen for siste utfordring.
-Hva er dette? -Hva er det?
-Det er en bane. -En bane.
-Det er en bane. -Vi skal visst løpe.
Det er en kasse.
Vi skal visst dytte dem.
Vi gikk inn på en stor, rund bane
med tre store kasser.
Vi må sikkert dytte kassene.
Jeg tror det.
Det er kuler der også.
Det er tau og en metallkule.
Se på de krokene. Kanskje vi må dra den hit?
Du har rett.
-Jeg aner ikke hva dette er. -Nei.
Jeg skjønner det ikke.
Jeg trodde det ville være ett spill.
men det var mange ulike gjenstander.
Det var en slags kule på en vegg på den ene siden,
en bane og mange ulike gjenstander.
Det så ut som et finaleoppsett.
De to landene som har gått videre til den siste utfordringen, er
Republikken Korea…
…og team Mongolia.
Kun landet som viser fantastisk lagarbeid og overlever til siste slutt,
vil krones som landet som har den mest perfekte fysikken.
Landet som vinner den siste utfordringen,
vil vinne…
…én million won.
Selvsagt så er premien viktig,
men æren av å vinne dette
og ha Sør-Korea på førsteplass av åtte asiatiske land,
er det jeg spiller for.
Jeg vil vinne for Mongolia.
Vi må vinne.
Her er en siste tale
fra Republikken Koreas lagleder, Kim Dong-hyun.
I min første tale på Physical: Asia sa jeg
at fysiske evner kommer fra hodet.
Vår tøffhet og mentale styrke har fått oss så langt.
Hele veien har vi kjempet til vi fikk blodsmak i munnen.
Denne gangen skal vi kjempe til vi hoster blod
for å vise hvor sterke vi koreanere er.
Jeg tror vi vinner.
Vi er sterke hver for oss,
men vi er et sammensveiset lag.
Det er lagarbeidet som vil gi oss seieren.
Her er en siste tale
fra Mongolias lagleder, Orkhonbayar Bayarsaikhan.
Vi har kommet så langt ved å lykkes i utfordringene
som et sammensveiset lag med et felles mål.
Vi kom hit for å vinne.
Derfor skal vi kjempe med alt vi har til ingenting er igjen.
Vi skal vinne.
Kom igjen!
Vi er her kun for å vinne.
Vi skal gi alt vi har.
Jeg håper begge lagene gir alt så dette blir en minneverdig showdown.
Her er siste utfordring i Physical: Asia.
Siste utfordring er…
…lagkampen seks-mot-seks.
Dette er perfekt.
Lagkampen seks-mot-seks…
…består av tre spill.
Tre? Seriøst?
-Vi vinner alle. -Tre?
-Vi vinner alle. -Samtidig?
Alle seks på laget
skal delta
i hver av de tre spillene.
En seks-mot-seks-kamp vil være en fordel for oss.
Det første landet som vinner to av tre spill
vil kåres som vinneren av Physical: Asia.
Det første spillet
er veggdyttekampen.
I veggdyttekampen
vinner landet som dytter veggene fra midten og inn på motstanderens område.
Det handler om rå styrke.
Det er som en omvendt tautrekking.
Det er en styrkekamp.
Det andre spillet
er jernkulekampen.
I jernkulekampen
skal alle seks på laget dra jernvektene
til målpunktet innen den angitte tiden.
Hvert lag drar sine egne vekter frem til målpunktet.
Tredje spill…
…er tagteam-kampen.
-Det blir brutalt. -Hva er det?
I tagteamkampen
skal hvert lag deles i grupper på tre og løpe etter tur.
Laget som løper forbi den andre gruppen,
som startet på motsatt side, vinner.
Vi starter på hvert vårt sted
og løper til vi har løpt forbi den andre gruppen.
Dette handler om mental styrke.
Du blir dyttet om du henger etter.
Vi må være klare for å løpe 10 km. Det raskeste laget vinner.
Vi avgjør på to.
Det første spillet av de tre er…
…veggdyttekampen.
Dette vil teste styrken vår.
-Vi må vinne. -Ja.
Vi må vinne for enhver pris.
Jeg følte at vi hadde en fordel i veggdyttekampen.
Vi er mye sterkere, og det har vært en fordel
når vi har vunnet utfordringer.
Det andre spillet
velges av taperen i første spill.
Vi må vinne første og andre spill.
Vi har strategien klar.
Bra.
Siste utfordring i Physical: Asia.
Første spill.
Veggdyttekampen.
Nå starter spillet.
Første spill i siste utfordring.
Her er reglene for veggdyttekampen.
I denne kampen vil landet som dytter veggene
på midten av de tre banene inn i motstanderens område, vinne.
Veggene har ulike størrelser.
Dette blir en morsom kamp.
Dere kan fordele spillere på de tre banene
og gå fritt mellom dem.
Vi må gå mellom banene.
Vi må tenke oss godt om.
Spillet varer i fem minutter.
Landet som vinner på flest baner av de tre, vinner.
SEIER
Vi må holde veggene i deres sone til tiden er ute.
Er det sånn?
Tre runder spilles på samme måte,
og første land som vinner to runder, vinner.
-Tre runder? -Tre runder med det?
Kom igjen.
Det ville bli tungt.
Det spiller ingen rolle hvor sterk en spiller er.
Er det en spiller med samme styrke på den andre siden,
kommer man ingen vei.
Reglene var enkle å forstå.
Vi måtte fokusere på å få to av de tre veggene over.
Start strategimøtene.
Dette tror jeg.
Vi satser på to av dem og starter med de to tyngste.
Deler vi oss i to grupper på tre?
Adiyasuren, Dulguun og Lkhagva-Ochir er på en gruppe sammen.
Den andre gruppen er Khandsuren, Enkh-Orgil og meg.
Ok, så…
Vi kan spille på ulike måter, men her er min mening.
Vi matcher en spiller basert på vekt og følger etter.
Hvis bökh-fyren går dit, følger du etter ham.
Eller så blir du her alene og to andre går til hver side.
Kan vi ikke fokusere på to vegger?
-To? -Ja.
Hva om vi taper på begge?
Hva gjør vi ha?
Det er bra å ha overtaket på den midterste.
Hvis vi vinner den…
Dong-hyun virket litt stresset.
Vi hoppet mellom ideer uten å ta en avgjørelse.
Vi greide ikke å bestemme oss.
Vi hadde ikke tatt en avgjørelse.
Strategimøtet er over om ett minutt.
Vi må avgjøre hvem som starter midt på med Min-jae.
Du skjønner…
Jeg er typen som må gå gjennom alle muligheter,
men denne veggdyttekampen var umulig å spå.
Siste utfordring i Physical: Asia.
Første kamp.
Veggdyttekampen.
Nå starter første runde.
Husk å bytte.
-Gå rett til plassene. -Ja.
-Gå med en gang. -Ok.
Vi bestemte oss for å være fleksible.
Vi følte at vi hadde overtaket når det gjaldt styrken.
-De to ytterste går dit. -Avvent.
Tre går mot den store.
Følg meg, Adiyasuren.
Klar…
Dytt!
Dette er perfekt.
Jeg sa jo det.
Dytt!
De er to.
-Én, to! -To!
Én, to!
Dytt mot dem.
Vi holder stand.
Ok.
Hold stand.
Seung-yeon, ut med beinet.
De har samme plan.
-Én, to. -Vi slipper opp når de dytter.
-Én, to, tre! -To, tre!
Vi følte at veggen i midten var viktigst.
Vi satte de sterkeste der, Amotti, Min-jae og Sung-bin.
Vi kan ikke bare holde sånn.
Resten tok veggen til venstre.
Men Mongolia gjorde akkurat det samme, som om det var avtalt.
Hold stand. Dere har overtaket.
-Er de i vår sone? -Ja, litt.
Én, to, tre!
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Ikke dytt for hardt. Hold mens de dytter.
-Vi dytter når de blir slitne. -Vi dytter.
-Én, to, tre, dytt! -Én, to, tre. Sånn, ja!
Nå dytter vi hardt.
-Vi må holde stand. -Vi må dytte tilbake.
-Én, to, tre! -Én, to!
Én, to!
-Én, to! -Én, to!
Nå! Dytt!
-Én, to! -Én, to, tre!
Sånn, ja!
Hold den her.
-Én, to, tre! -Holder!
Mongolia hadde en jente på sin side, så jeg trodde vi var sterkere enn dem.
Litt etter litt ble vi dyttet bakover.
Vi burde slått dem lett.
Jeg ble forbløffet over styrken til Adiyasuren.
Én, to!
-Vi er ikke koordinerte. -Nei.
Hold.
Vi er i deres sone.
Er du klar til å dytte?
-Én, to! -Én, to!
-Sånn, ja! -Igjen!
Vi blir dyttet tilbake.
Vi må dytte.
Én, to, tre!
-Én, to, tre! -Dytt!
Én, to, tre!
Den rikker seg ikke.
De fem minuttene gikk fort.
Vi prøvde bare å holde dem igjen.
Vi måtte endre taktikk.
-Den veggen er fri. -Ja.
Skal vi prøve oss på den?
Vent.
-Vi dytter den i deres sone. -Hva?
Vi gjør det.
Den tredje.
Jeg tror hun sier: "Sjekk tiden og stå stille."
Én, to, tre.
Det føltes som vi dyttet en vegg.
De var sykt sterke.
Jeg fikk panikk. Jeg visste ikke hva vi skulle gjøre.
Skal vi gå nå?
Skal vi gå på tre?
-Går alle tre? -Ja, alle tre.
Kanskje én bør være igjen?
Nei.
-Vi går på tre minutter. -Ok.
-Alle? -Ja, om tre sekunder.
-Tre, to, en. Gå! -To, én. Gå!
Gå!
-Én, gå! -Gå!
Dytt den helt til enden.
Dytt!
Jeg holder stand her.
-Hjelp dem. -Ok.
Bli med ham, Seung-yeon.
Kom hit.
Jeg fulgte med på Korea.
Vi utelukket første bane
og holdt oss til planen om å fokusere på de andre to.
Kom hit.
Én, to, tre.
-Én, to, tre! -Sånn, ja!
-Én, to, tre! -Én, to, tre. Ja!
-Én, to, tre! -Én, to!
Seung-yeon!
Én av dere går dit!
Én, to, tre! Sånn, ja!
Løp, Khandsuren!
Kom igjen!
-Khandsuren, bli der! -Bli der!
-Taper vi? -Ja, de er i vår sone! Dytt!
Vi taper her.
Bli der og dytt den!
Hun kan dytte den.
Én, to, tre! Kom igjen!
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Vi ble dyttet tilbake, og selvtilliten ble knekt.
Vi var som et bytte som ble jaktet på.
Jeg skjønte at vi hadde valgt feil strategi.
Jeg begynte å tvile på at vi kunne slå Mongolia.
Skal vi alle løpe til den til venstre?
Vi tar den til venstre. Det er tid igjen, så hold litt lenger.
Skal vi gå nå?
Vi holder her litt til.
Vi skal løpe til den venstre.
Min-jae, til venstre.
-Vi løper med Amotti. -Ja.
-Én, to, tre, gå! -Én, to.
-Løp dit! Kom igjen! -Løp dit!
-Én, to, tre! -Dytt!
Én, to, tre.
Kom igjen!
Ett minutt.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Dette er ikke bra.
Khandsuren! Løp til den!
Vi lå an til å tape uansett. Vi kunne like godt bytte.
Løp!
Én, to, tre.
Eun-sil, kom hit!
Dytt. Én, to, tre.
Én, to, tre!
Vi gjør det kjempebra!
Dytt.
Kom igjen.
Kom hit!
-Kom hit! -Kom hit.
-Seung-yeon, hold formen. -Én, to, tre.
-Formen er viktig. -Lavt.
Én, to, tre!
Bli der!
-Stopp. Game over. -De er sterke.
Mongolia vinner første runde.
Det stemmer!
-Vi greide det. -Bra.
Vi er sterkere.
-Bra. -Det var smart å ta den store.
Ja.
Vi knuste dem med styrken vår.
Jeg visste at vi ville vinne om vi vant andre runde.
Adiyasuren ledet an i første runde.
Hun bidro enormt mye.
Pokker.
Den judojenta er som en klippe. Hun rikker seg ikke.
Jeg vet.
De er sterke.
Hva gjør vi nå?
Hva skal vi gjøre?
Jeg greide ikke å tenke klart etter tapet.
Jeg var rådløs før andre runde, og fryktet at den ville bli lik.
Min største frykt var å tape neste runde også.
Vi må vinne denne.
Vi greier ikke å holde stand.
Humøret var dårlig etter vi tapte første runde.
Vi måtte snu på det, men det var enklere sagt enn gjort.
Vi må ta ledelsen tidlig.
De slet også med å holde ut.
Det var derfor de byttet.
Det var riktig av dem. De lyktes.
Jeg løper til den ytterste veggen så raskt som mulig.
Du går til den lette, Sung-bin.
Han tar den,
-så går alle midt på. -Greit.
Sung-bin tar den lette, så går vi her.
I første runde mistet vi drivkraft
da Mongolia begynte å flytte på seg.
Siden vi var kjappere,
var strategien vår å bruke det til vår fordel.
-Vinner vi, er vi ferdige. -Vinner vi, slipper vi en tredje runde.
Vi må gjenta det vi gjorde.
Tre på hver vegg.
Vi gjør som Sør-Korea.
Vi var ganske avslappet.
I første runde så vi på det Korea gjorde.
Vi gikk til midten når de gikk til midten,
og delte oss opp når de gjorde det.
Jeg vil si at vi har overtaket.
Første spill i siste utfordring,
veggdyttekampen.
Nå starter andre runde.
Avvent.
Gjør dere klare. Følg med.
Løp så raskt dere kan.
Klar…
Dytt! Pass på formen!
Finn balansepunktet.
Jeg sa det.
Dytt!
-Dytt! Én, to, tre! -Én, to, tre!
Det er en fordel å få overtaket først.
Vi fikk en bra start.
Vi var allerede inne i deres sone,
så vi måtte bare holde stand.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Dytt når de er slitne!
Vi gikk fremover med hvert dytt når vi telte.
Vi var sikre på at vi ville vinne utfordringen.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Vi kom ingen vei på midten.
Det så ikke bra ut.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Dytt når de blir slitne!
-Hold! -Dytt! Én, to, tre!
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Sånn, ja! -Én, to.
Én, to, tre!
-Én, to, tre! -Bra!
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Vi venter til de blir slitne. -Kjempebra!
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Skal vi flytte på oss? -Ja.
-Jeg kommer inn. -Jeg går til venstre.
Gå.
-Gå! -Løp til den!
Bra, Khandsuren! Kjempebra!
Hold der.
Den rikker seg ikke.
Seung-yeon, hjelp henne.
Gå dit!
Én, to, tre.
Vi holder her.
Én, to, tre.
Seung-yeon, gå lavere.
Jeg går.
Nei, jeg går.
-Løp! -Løp til den!
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Målet om å lede laget til seier brenner i årene mine.
Én, to, tre!
Jeg visste at vi ville vinne.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Gå lavt som dem! Vi er i sonen deres!
Én, to, tre!
Min-jae, opp.
Én, to, tre.
Én, to, tre!
Vi taper her også.
Kom igjen! Vi blir dyttet tilbake!
Vi er snart ferdige.
Gjør dere klare for å gå i kjelleren.
Vi ble dyttet tilbake. Jeg var rådløs. Klokka gikk.
-Dytt! Én, to, tre! -Én, to, tre, dytt!
Igjen! Én, to, tre!
Vi ble dyttet tilbake på hver telling.
Mongolias krigerske styrke overrasket meg.
De er slitne. De følger med på tellingen vår.
Det går bra. Vi vinner.
Ett hardt dytt, Min-jae.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
Den rikker seg ikke.
Én, to.
Vi må kjøre på.
Si ifra når du er klar.
Vi tapte kanskje første runde, men vi lærte noe av det.
Hvis vi dyttet med Min-jae,
kunne vi greie å stå imot Mongolia.
Det innså jeg i første runde og trodde vi hadde en sjanse.
Vi må dytte når Min-jae dytter.
Min-jae, du teller.
Én, to, tre! Én, to, tre!
-Du teller. -Én, to, tre!
Dytt! Hele veien!
-Fortsett! -Dytt!
-Fortsett! Hele veien! -Dytt!
Vi er i sonen deres!
Er de i vår sone?
Én, to, tre!
Dytt! Gå hele veien!
-Fortsett! -Dytt!
Bra. Hold!
-Kom hit! -Kom hit!
Dong-hyun, gå.
-Kom hit! -Hit! Vi vinner denne.
-Gå! -Kom hit!
Én, to, tre.
Én, to, tre!
Vi mistet kontroll på veggen i midten.
Korea kom med et kraftig dytt,
og vi fikk panikk fordi klokken gikk.
-Én, to, tre! -To, tre!
Igjen! Én, to…
-Ta den lille. -Hva?
Løp til den lille.
-Gå og dytt den lille, Adiyasuren. -Dytt.
Kom igjen! Én, to, tre!
Gå! Nå!
Gå!
Sung, bin, gå!
La denne være!
-Du må gå! Dytt! -Kom igjen!
Amotti, gå!
Ti sekunder!
-Amotti, gå! -Nei! Sung-bin, gå tilbake!
Én, to, tre!
-Hold! -Hold!
Hold.
Bra!
Lekende lett!
-Stopp. Game over. -Vi greide det.
Republikken Korea vinner andre runde.
Vi er sterkere!
-Min-jae var god. -Tidlig start.
-Vi må la Min-jae lede. -Ja.
Vi var utslitte fysisk og psykisk.
Men nå som vi hadde posisjonen som rovdyr, var det kjempegøy.
Jeg var så gira på å vinne at jeg var klar for å gi alt.
Jeg ville dytte kassene gjennom motstanderen.
De kommer ikke til å overse den lille.
-Jeg tar den likevel. -Ok.
-Du er den raskeste. -Ja, jeg bør gå.
Gå tilbake til første plass på midten.
Vi hadde vunnet med en bra strategi, så den beholdt vi.
Vi har Sung-bin, som er raskest av alle.
Hvis Min-jae og resten av oss gir alt,
vinner vi garantert.
-Hvorfor mistet dere midten? -Dere måtte bare holde.
De slår til når dere er slitne.
Gjør sånn og bruk knærne som støtte.
Jeg var sint fordi vi tapte.
Vi prøvde å stoppe Koreas angrep
fra der vi sto, men vi lyktes ikke.
Vi har en taktikk til tredje runde.
Vi skal svekke Korea så mye som mulig
ved å spre oss utover.
Jeg tror vi vinner.
Første spill i siste utfordring.
Veggdyttekampen.
Nå starter tredje og siste runde.
Avvent.
Klar…
Gå på!
Vi har den.
-De holder. -Én, to!
-Én, to!
Min jobb var å gjøre mitt beste
for å forhindre at Sung-bin vant på banen i midten.
Men…
Én, to!
-Én, to! -Én, to!
Han går! Gå, Sung-bin!
Vi måtte bare holde posisjonene.
Vi kunne ikke tape.
Hold.
Nå dytter vi. To, tre.
Sung-bin holdt stand som planlagt,
og Min-jae gjorde det samme på midten.
Vi fokuserte mer på forsvar og å lese situasjonen.
Hold!
Hol
Kom bort hit.
Én, to, tre.
Jeg går.
-Du går, Eun-sil. -Gå, Dong-hyun.
Jeg går.
Kom hit. Det går bra.
Kom og dytt.
Én, to… Sung-bin. Én, to.
-Én, to. -Én, to.
-Én, to… -Stå der og hold ut!
-Én, to, tre. -Stå der og hold ut.
Én, to!
Én, to.
-Vi dytter. -Ok.
Lavere. Sung-bin, dytt lenger inn.
De er svake på den.
Greit.
-Gå på. -Gå på.
Vi går på og dytter mot dem når de teller.
-Én, to. -Vi holder stand.
La Min-jae ta kontrollen.
Vi må gå på.
Våre dytt funket best
rett etter Mongolias angrep.
-Bra jobbet. -Én, to, tre.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Lavere!
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Lavere!
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Min-jae. -Én, to.
Én, to.
-Én, to. -Nei, hold.
Hvordan greier de å dytte?
Én, to, tre.
Jeg skjønte ikke hvordan de dyttet så hardt.
Vi dyttet også med alt vi hadde,
men for hvert steg vi tok, tok de to.
De hadde bedre teknikk enn forventet.
Én, to.
Én, to!
-Én, to! -Nei, hold.
Enkh-Orgil, vi må dytte.
Vi kan ikke bare holde.
Én, to.
Nei! Sung-bin, gå lavere.
Ikke stå på siden, stå rett frem!
Nå dytter vi.
Én, to, tre.
-Én, to, tre. -Fortsett!
-To og et halvt minutt! -Én, to, tre.
Når du er klar.
Led oss når du er klar, Min-jae.
-Én, to, tre! -Dytt!
Bra jobbet.
Én, to, tre.
-Igjen. -Én, to, tre.
Hold ut.
Når du er klar, Min-jae.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
Jeg så det på Mongolia at de var stresset. Da visste jeg at vi ville vinne.
Skal vi dytte?
Én, to.
Hold! Kom igjen, stå imot!
Korea presset på, og vi kjente at vi ble dyttet tilbake.
Vi kjente hvor sterke de var.
-Pokker! -Hold!
Dulguun, kom til oss!
Bare kom deg bort hit!
Vi var utslitte på midtre bane og ble dyttet tilbake.
Jeg ba lagkameratene mine om å hjelpe oss.
-Kom igjen, Orkhonbayar. Én, to, tre. -Tre.
Han går. Jeg går etter.
Kom hit.
Vi trenger én til! Min-jae, dytt!
Dytt!
Én, to!
Én, to, tre!
Halvannet minutt.
Khandsuren, løp dit bort.
Gå!
Sånn, ja! Spre dere!
Kom igjen! Raskt!
Gå! Kom igjen!
To, tre, dytt!
Gå!
-Dytt! Én, to, tre! -Dytt igjen.
-Kom igjen. Én! -Én!
Vi trenger Don-hyun.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Kom hit, Min-jae.
Nå dytter vi. Én, to.
Ett minutt.
Én, to, tre, gå!
-Én, to. -Kom igjen, dytt!
-Igjen. Én, to. -To, tre!
Én, to, tre!
Tiden var nesten ute,
så vi bestemte oss for å angripe veggen i midten.
Men…
Nei.
Én, to.
Nå dytter vi.
Én, to, tre!
Hele veien!
Én, to, tre!
Pokker.
Nå må vi holde!
-Hold! -Tjue sekunder!
-Spre dere. -Løp dit bort.
Én kommer hit!
Dytt, Min-jae. Én, to, tre!
Én, to!
Én, to, tre!
Tre! To! Én!
Bra!
Stopp.
Game over.
Vinneren av tredje runde er Republikken Korea.
Bra jobbet!
-Bra jobbet! -Bra innsats.
Sung-bin, dette var din fortjeneste!
Dette var Sing-bin!
Pokker, Sung, bin!
Du knuste dem!
Det var slededyttingen.
Det var så tungt.
Beina var som gelé etter spillet.
Vi hadde kommet tilbake, og det var en stor lettelse.
Vi var kjempeglade.
Republikken Koreas to sterkeste vegger
var Kim Min-jae og Yun Sung-bin.
Ett hardt dytt fra Min-jae, og Mongolia kollapset.
Han er en cheonhajangsa av en grunn.
Vi viste dem
Sør-Koreas styrke.
-Det går bra. -Det går fint.
Det går bra.
Vi lot dem dytte oss.
Vi rotet til overtaket vårt.
Vi kjempet på for mange fronter.
Vi tapte første spill, men jeg ba laget om å slappe av.
Vi hadde fortsatt to igjen og ville gjøre det bra der.
SISTE UTFORDRING
Siste utfordring i Physical: Asia.
Siden Mongolia tapte første spill, vil de velge det andre spillet.
De gjenværende spillene er…
…tagteam-kampen
og jernkulekampen.
Tagteam eller jernkule?
-Jeg lurer på hva de velger. -Vi er sterkere enn dem.
Jeg tenkte at jernkulekampen ville være best,
fordi veggdyttekampen handlet om styrke. Vi vant.
Jeg tvilte på at de ville velge enda en styrkekamp,
og forventet tagteam-kampen.
Hva gjør vi? Er det over om vi taper?
Ja.
De er bedre løpere enn oss.
Du har rett.
Dere så vel dem på tredemøllen?
Det var en løpeutfordring for å vinne en fordel,
og Team Korea vant.
De var beist på tredemøllen.
-Jernkulen er bedre. -Skal vi ta den?
I forrige spill tapte vi mot dem.
Jeg visste ikke hvilket spill mitt lag ville være best på.
Strategimøtet er over.
Mongolias lagleder, Orkhonbayar Bayarsaikhan,
velg det andre spillet.
Hva blir det?
Vi velger jernkulekampen.
Det er bra.
Jeg var både engstelig og gira.
Jeg visste at vektklasse og kroppsvekt var viktig,
og Mongolia hadde to svære spillere.
Det bekymret meg.
De sier at du ikke kan slå vektklasse.
Siden Mongolia var større enn oss, ville de være vanskelige å slå.
Enda et direkteoppgjør.
Ja, kom igjen.
-Skal vi ta jernkulen? -Vi kan ikke løpe fra dem.
Men vi tapte mot dem nå nettopp.
Det handlet ikke om styrke eller vekt, bare dårlig strategi.
Vi kunne ha vunnet. Vi vinner denne.
Vi hadde en fordel i denne kampen også.
Vi måtte gi alt og vise hvor sterke vi er.
Det føltes bedre at det var en styrkekamp.
Jeg følte at vi ville vinne.
Hvis vi vant andre runde og slet ut Sør-Korea samtidig,
ville vi få en fordel under tagteam-kampen.
Physical: Asia.
Andre spill i siste utfordring
er jernkulekampen.
Nå gjelder det.
La oss avgjøre dette.
Det ser ut som en jernklump.
Den ser tung ut.
Skal vi feste dem på oss selv?
Det sto fire jernkuler til på siden.
Jeg lurte på om vi skulle dra alle sammen.
I jernkulekampen må alle seks medlemmer
dra jernkulene festet på kroppen
for å nå flagget på målpunktet
og slå det ned med hendene.
Vi vil se ut som hunder på bånd.
Basert på antall kanter, blir det så vidt mulig.
Det er fem kanter på banen.
Tidsgrensen er tre minutter.
Hvis tiden går ut får dere tar flagget, mislykkes dere.
Spillet består av fem runder.
I hver runde
vil vekten øke i forhold til lagets totale kroppsvekt.
-Det er fem vektøkninger. -Ja.
Korea hadde høyere gjennomsnittsvekt enn oss,
så deres jernkuler ville være tyngre enn våre.
Det var en fordel for oss.
De to landene bytter på i hver runde.
REKKEFØLGEN BLE TRUKKET
Hvis begge land lykkes i en runde,
blir det en omkamp i runden etter.
Interessant.
Hvis et av landene mislykkes, vil spillet avsluttes omgående.
Hvis de mislykkes i en runde, må vi lykkes.
Har vi ingen vinner etter fem runder, må landene konkurrere samtidig,
og den som når flagget først, vinner.
Mongolske krigere,
dere viste hvor sterke dere er i første kamp.
Samme hvor sterk motstanderen er,
gir ikke koreanerne opp.
Vi snur situasjonen med utholdenhet og mot.
Derfor vil vi vinne til slutt,
og jeg kan garantere
at dette blir siste kamp i Physical: Asia.
Vi skal gjøre kampen interessant.
Ikke bli for komfortable.
Vi kan ikke tape,
så vi skal gi alt.
Physical: Asia.
Andre spill i siste utfordring.
Første runde av jernkulekampen.
Mongolia starter.
Hvorfor er bökh-fyren fjerdemann?
-Ja. -Hva?
Jeg syntes også det var rart.
Vi trodde Orkhonbayar ville stå i midten, men han gjorde ikke det.
Han var lenger ut, og det var uventet.
Adiyasuren og og Dulguun var i midten.
Jeg lurte på hva planen var.
Siden jeg er høyest, når jeg målpunktet først.
Strekk deg sånn.
-Jeg når høyere enn deg. -Ja.
Vi satte ham i midten fordi han har lengst lemmer.
Det betyr at han når målpunktet først.
Adiyasuren og jeg sto på hver vår side av ham
for å takle vekten.
Målet var å fordele styrken likt på hver side.
Vi skal vise dem.
Ja, kom igjen!
Nå får vi se hvordan de gjør det.
Avvent.
Klar…
Vi har tre minutter, så vi må ikke løpe.
Ikke løp. Gå jevnt og trutt.
Ta det med ro.
De går langsomt.
De vil ha det jevnt.
Siden det var første runde,
tok vi det med ro så vi skulle få følelsen av det.
Langsomt.
Det var ikke så tungt.
Første runde føltes lett.
Jeg dro ikke engang, og vi er her allerede.
Stopp.
Game over.
Første ser lett ut.
-Det er bare 20 % av vekten. -Ja.
Det er sikkert lett.
Mongolia har lyktes.
Første runde i jernkulekampen.
Neste lag er Republikken Korea.
Vi må kjenne hvordan det er.
-Alle må dra samtidig. -Ja.
Det var noe jeg gjør hele tiden,
så jeg visste at jeg ikke ville være en byrde for laget mitt.
Vi avgjør rekkefølgen. Hvem står i midten?
-Min-jae. -Kom til midten.
Kom til midten. Ja, sånn.
Dere må stå på hver deres side.
Siden vi var seks,
måtte vi fordele vekten i en Y-form.
Vi plasserte de sterkeste midt på.
Vi brukte de sterkeste spillerne som ankerpunkt.
La oss se på hvordan de gjør det.
Kulen deres er ti kg tyngre enn vår.
Avvent.
-Kom igjen. -Vi føler oss frem.
Klar…
Så langt er det lett.
Det er kjempelett.
Jeg skjønte hvorfor Mongolia ikke slet.
Det så ut som Team Korea
var like slitne som vi var.
Ta det.
-Det var lett. -Det var bra.
Stopp.
Game over.
Korea har lyktes.
RUNDE 2
Andre runde.
Først ute er team Mongolia.
-Høyre, venstre. -Én, to.
Vekten i runde to føltes ikke annerledes enn vekten i første runde.
Mongolia har lyktes.
Andre runde.
Neste lag er Republikken Korea.
Raske trinn.
Dette er bra.
Andre runde var også lett. Det var barnemat.
Republikken Korea har lyktes.
Tredje runde i jernkulekampen.
Først ute er Mongolia.
Én, to.
Senk kroppen.
Kom igjen.
De sliter med å krype.
Du må lene deg fremover.
Vekten ble tung i tredje runde,
så jeg foreslo å krype sammen.
Du må bare røre det.
Mongolia har lyktes.
Vi må lene oss fremover.
Absolutt.
Tredje runde.
Neste lag er Republikken Korea.
Én, to.
Kom igjen.
-Kom igjen. -Ned.
Vi ville også ha et lavt tyngdepunkt.
-Én, to. -Én, to.
De gjør som oss.
Ja, de gjør det.
I tredje runde begynte vi å kjenne vekten litt.
Ta det.
Republikken Korea har lyktes.
Nå vil vekten økes.
RUNDE 4
Jeg tror det blir tungt fra nå av.
-Er det tre kuler? -Pokker, det er tre.
-Det er tre kuler, så det blir tyngre. -Ja, det blir tungt.
Jeg var bekymret.
Det var tyngre enn forventet.
Fjerde runde ville bli tung og ville kreve utholdenhet.
Fjerde runde av jernkulekampen.
Først ute er Mongolia.
Vi begynner å krype etter første kant.
Vi må tråkke ned på kantene.
Prøv å ta tak med hendene.
Ja, utnytt kantene.
Avvent.
Jeg håper de mislykkes i denne runden.
Hvis de mislykkes, får vi muligheten.
Klar…
Jeg har tro på at vi kan greie alle rundene.
Én, to tre.
Én, to tre. Gå ned.
Én, to.
Jeg fikk panikk.
Det var tyngre enn forventet.
-Det må være tungt. -Ja.
Det er tyngre.
-Én, to. -Én, to.
Én, to.
Sånn, ja.
Fjerde runde var skikkelig tung.
Vi krøp langsomt og fikk knapt tak på kantene.
-Én, to. -Strekk deg!
De går fremover.
Strekk deg!
Vi greide ikke å krype i takt. Vi greide ikke å balansere kraften.
Alle måtte dra fremover med samme kraft,
men det var ikke så lett.
-Én, to, tre! -Gå!
Ta det.
Strekk deg etter det!
-Game over. -Tjueni sekunder.
-Det er så tungt. -Ja.
Mongolia har lyktes.
RUNDE 4
Vi drar ikke sammen.
-Akkurat. -Det er problemet vårt.
-Vi gjør vår egen greie. -Vi må telle.
-Vi må gå sammen. -Vi er ikke koordinerte.
Vi går i vårt eget tempo.
Noen må ha kontroll, Orkhonbayar.
Vi kan ikke gjøre det sånn.
De burde ropt: "Én, to!"
Da blir rytmen perfekt.
Vi må koordinere stegene og gå i samme tempo.
Fjerde runde av jernkulekampen.
Det er Republikken Koreas tur.
Kom igjen.
-Gå i samme tempo. -Ok.
Avvent.
-Nå starter de. -Ja.
Vi må følge med.
Jeg håpet Korea ville mislykkes.
Jeg trodde kanskje de ikke ville greie det.
Klar…
Vi kunne ikke mislykkes.
Jeg prøvde å fokusere på oppgaven.
Skyv føttene mot kanten. Sånn, ja.
-Én, to. -Én, to.
-Én. -To.
Pokker.
-Én, to. -Én, to.
Jeg forventet ikke at jeg skulle bli dratt oppover.
Det var vanskelig å kontrollere det.
Det var vanskelig å få kraft.
-Én, to. -To.
-Lavere. -Lavere.
-Én, to. -Én, to.
Det var tungt.
Jeg prøvde å lene meg forover, men det gikk ikke.
Finn fotfestet og dytt ifra.
Ser du at de på sidene ligger bak?
-Jentene er ikke sterke nok. -De er ikke det.
Finn fotfestet og dytt ifra.
Vi skulle koordinere stegene og dra med lik kraft.
Vi greide ikke å være synkroniserte.
Ta det.
-Slå det. -Ta det.
Bra!
Det var tungt.
-Game over. -Vi var så vidt raskere.
-Var vi ett sekund raskere? -Ja.
Republikken Korea har lyktes.
-De er det samme som oss. -Ja.
Det er tungt.
Det var så tungt.
Jeg lurte på hvordan Mongolia greide det.
Jeg innså at mongolerne
var utrolig sterke, og de måtte ikke undervurderes.
-Vi var ikke koordinerte. -Ja.
Vi fikk ikke nok kraft fordi vi ikke var koordinerte.
Er vi det, kan vi gå fremover.
Det er tungt.
I fjerde runde begynte jeg å kjenne det i hamstrings og legger.
Jeg var andpusten også.
Det var bare starten. Det ville bli hardt.
Nå økes vekten.
Nå er det fire. Det har gått opp til fire.
Femte runde var vanskeligst.
Jeg var bekymret for
hvor tungt det ville bli og om vi ville greie det.
Det ville bli brutalt.
Det var skremmende. Jeg visste ikke om vi ville greie det.
Femte runde i jernkulekampen.
Mongolia er først ute.
Vi gir alt hele veien.
Én, to.
Avvent.
Klar…
Ikke løp.
Det var brutalt. Det var som å trekke et fjell.
Vi kom oss ikke fremover, samme hvor hardt vi prøvde.
Én, to!
Det ser kjempetungt ut.
Jeg blir sliten av å se på.
Gå samtidig! Føttene i sanden!
-Én, to. -Én, to.
-Sammen, med hender og føtter!
-Én, to. -To!
-Én, to. -Én, to.
-Igjen. -Ok.
-Én, to. -Én, to.
Alle måtte dra samtidig og gjøre det i takt.
To!
Det avgjørende er hvilket lag som samarbeider best
og bruker kraften best for å vinne.
De teller sammen.
Da holder de rytmen. Det er viktig.
Selvsagt var vi selvsikre.
Alt gikk etter planen.
-Én, to! -Én, to!
Strekk deg!
Jeg har ingen kraft.
Sett foten her.
Sett føttene her.
-Én, to. -Én, to.
Strekk deg.
-Én, to. -Én, to.
De når det nesten.
Siste bit er tyngst.
Vi hadde ikke flere kanter foran oss.
Målpunktet var der, men vi kom oss ikke fremover.
Fortsett! Bruk meg som anker.
Hold ham.
Ta beina til Orkhonbayar!
Vi dytter beina hans bakfra.
-Nå. -Han er på plass.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-To, tre! -To, tre!
-Er vi der? -Nei.
55 sekunder igjen.
Jeg fikk panikk for at vi ikke skulle nå flagget.
-Sammen! -Ok.
-Én, to. -Én, to.
Jeg når det ikke.
-Én gang til! -Én gang til!
-Én, to. -Én, to.
Kom igjen!
-Én, to. -Én, to.
Det var 35 sekunder igjen.
Game over.
Mongolia har lyktes.
De greide det.
De hadde 35 sekunder igjen.
Da jeg så Mongolia presse seg til sitt ytterste,
skjønte jeg at kulen var kjempetung.
Femte runde.
Det er Republikken Korea sin tur.
Får vi fotfeste og teller til to sammen?
-Vi teller til tre. -Vi teller til tre.
Kjør på til siste slutt.
Følg Amottis telling og spark ifra.
Følg med. Du er hovedmannen vår.
Avvent.
Kom igjen. Dette greier vi.
-Vær forberedt på at det blir tungt. -Klar…
Gå langsomt frem.
Få fotfeste og gå ned.
Ned. Nå setter vi i gang.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
-Sånn, ja. -Få fotfeste.
-Én, to, tre! -Én, to, tre.
Sånn, ja.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Vent. -Vent.
Kom igjen, mislykkes.
-Vent. -Vent.
Vi var hjelpeløse.
Vi greide ikke å gjøre noe,
fordi vi fikk ikke fotfeste.
Pokker.
I femte runde
trodde jeg det var noe galt med vekten.
Så utrolig tung var kulene.
Hvis Min-jae kunne gi alt,
ville vi vinne.
Min-jae skulle gi beskjed når han var klar,
og når alle seks var klare, skulle vi kjøre på.
Greit. Klare?
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Bra. -Bra.
-Tre! -Tre!
-Bra! -Bra!
-De går fremover. -De går fremover.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Vi nærmer oss.
Min-jae, bruk musklene.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Bra. -Press føttene mot kanten.
Jeg greide ikke å nå det.
Det gjorde meg gal.
Og Sung-bin…
Ikke bli dratt opp.
…holdt ned håndleddet mitt.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
-Bra. -Bra.
-Jeg har det. -Bra.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
-Sett hånden nedi. -Ja.
Plutselig hadde vi ingen fremdrift.
Noe var galt.
Det føltes ikke som vi dro jevnt.
Min-jae, finn fotfestet.
Finn fotfestet. Kom igjen.
-Vent… -Hardt ned i sanden.
Beinet gled.
Foten med fotfestet gled.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
Jeg lå på magen
og holdt meg fast med hendene for å ikke gli tilbake.
Sånn.
Finn fotfestet, Min-jae.
Finn fotfestet.
Vent.
Når jeg prøvde å finne fotfestet, gled jeg tilbake.
-Kan dere… -Vi har deg.
-Vi drar litt fremover. -Én, to, tre.
-Sånn, ja. -Bra.
-Fant du fotfestet? -Ja.
Bra.
De kommer til biten vi brukte lengst tid på.
-Den brutale? -Ja.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Tre! -Tre!
-Vi må gi alt. -Vi gir alt.
Press føttene ned i sanden.
Du må holde her.
Gi alt.
-Én, to, tre! -Tre!
Sånn, ja!
Ett dytt til.
-Én, to, tre! -Én, to.
-Én, to, tre. -To, tre!
Én til.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Se. -Nå skjer det.
-Bare én til. -Vi er der.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Ja!
Det er likt.
Tiden er den samme.
-Samme tid. -Trettifem sekunder.
Republikken har lyktes.
Vi ligger jevnt.
-Samme tid. -Ja, på sekundet.
-Det var vanskeligere enn forventet. -Ja.
Vi trodde vi skulle knuse Mongolia, men så ble vi knust.
Det var vel fordi både vårt lag og Mongolia var finalister.
Vi hadde lik taktikk i veggdyttekampen,
og vi var også ganske jevne i styrke.
Vi kunne ikke la dem vinne.
Vi og Sør-Korea var jevngode, så det var som å balansere på en knivsegg.
-Er det om å gjøre å ta det først? -Den første vinner.
Tiden til begge var 35 skunder, så det kunne stå på ett sekund.
-Akkurat. -Ja.
Vi må løpe til målpunktet så fort som mulig.
Vi må spare tid i starten.
Dere vet når dere blir løftet opp?
-Da må dere ta i mer. -Ja, vi må ta i.
Du lå flatt på magen din sist.
Det gir ingen kraft.
Du mister kraft når overkroppen ligger flatt.
Du må heve deg litt.
Holdt du deg fast med hendene?
Jeg fikk ikke fotfeste.
Hvis du ikke kan sette foten mot kanten,
-må du ta tak. -Ok.
Jeg gjorde feil i femte runde,
så jeg var redd for å gjøre det igjen.
Jeg fokuserte på sanden under hendene og tærne.
Kampen mellom Mongolia og Republikken Korea er uavgjort.
Nå starter finalerunden.
Så vi er her.
I finalerunden
starter begge landene samtidig.
Landet som tar flagget først, vinner.
Landene skal dra samme vekt som i forrige runde.
Ett sekund er nok.
Det blir på nære nippet.
Vi er gode på comeback.
Ikke gi dem muligheten.
Mongolia mistet håpet allerede, så vi ville knuse det helt.
Vi kunne ikke vente til tagteam-kampen.
Vi måtte avslutte det.
Republikken Korea!
Kom igjen!
Målet er å finne finalerunden.
Vi er klare for å gi alt.
Vi vil virkelig vinne.
Krigere!
-Stig på! -Stig på!
Vi må fokusere på oss selv.
Avvent.
Det er siste runde.
-Vi løper først. -Ok.
Klar…
Vi skal vise hvor kjappe mongolske krigere er.
Vi skal vinne runden og mesterskapet.
Planen var å løpe til første kant,
og så gå ned og dytte ifra.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Planen var å løpe til første kant,
og så gå ned og dytte fremover.
Det var som en overmenneskelig kraft dro meg tilbake.
Det går bra. Reis deg!
Jeg snudde meg rundt og dro fremover med resten.
Ta tak i kanten med hendene.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
Det så ut som vi lå likt,
og det var ingen luke mellom oss.
Holder alle sammen?
Hold fast.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
Ja, sånn, ja!
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Sånn, ja!
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
-Ta tak. Én, to, tre. -Én, to, tre.
-Én, to, tre.
Det var som om vi var én.
Det var da styrken vår var mest koordinert.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
Jeg tok små steg som Sung-bin sa, og da var det lettere å dra.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
-Ta tak. Én, to, tre. -Én, to, tre.
-Én, to, tre.
-Én, to, tre! -Tre!
Bra jobbet.
Bruk beina.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
Vi skal gi absolutt alt for å vinne.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Flagget var bare én kant unna.
Vi måtte bare ta ett skritt til for å vinne Physical: Asia.
Vi klorte oss fremover med alt vi hadde for å vinne.
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
-Snart fremme! -Én, to, tre!
Kom igjen!
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
-Snart fremme! -Én, to, tre!
-Én, to, tre. -Én, to, tre.
Ta det!
Hvordan kom de dit så kjapt?
Game over.
Vinneren er Republikken Korea.
-Vi vant! -Vi vant!
Dette er sprøtt.
Vekten dro oss ned,
men vi var så glade.
Vi lå hulter til bulter og lo som barn.
Vi var overlykkelige.
Endelig hadde vi vunnet.
Det var som en drøm.
Jeg er så glad at jeg ikke kan beskrive det.
Jeg kunne ikke tro at vi hadde vunnet.
Jeg var overlykkelig.
Vi kom langt.
-Det var bedre enn sist. -Jeg vet.
Det var bedre, men det er synd.
Team Korea var sinnssyke.
Jeg trodde ikke de skulle være så kjappe.
Jeg sjekket klokken da fløyten blåste. De gjorde det på under ett minutt.
Jeg tror jeg undervurderte Korea litt.
De var sterkere enn jeg trodde.
Det er kjedelig, men jeg er så stolt av laget mitt.
Det er jeg virkelig.
Alle sammen ga alt,
så jeg angrer ikke på noe.
Jeg angrer ikke.
Vi kom langt og var med på morsomme kamper.
Physical: Asia.
Den endelige vinneren er
Republikken Korea.
Du store.
-Bra jobbet. -Takk.
-Gratulerer. -Takk.
-Dere er fantastiske. -Takk.
-Bra kamp. -Gratulerer.
Laglederen til vinnerlaget, Kim Dong-hyun fra Republikken Korea,
del dine tanker om seieren.
For det første så kan jeg ikke tro det.
Vi har hatt våre problemer,
og jeg kan ikke tro at vi vant.
Men mer enn noe annet, da vi møtte Mongolia i siste utfordring,
innså jeg hvor sterke de er.
Vi kunne ikke slappe av et sekund. Det ble en episk showdown.
Jeg vil også takke lagkameratene mine.
Jeg er overlykkelig.
Dette er galskap.
Så videre til andreplassen.
Mongolias lagleder, Orkhonbayar Bayarsaikhan,
del dine siste tanker.
Målet vårt gjennom hele denne reisen har vært å vinne.
Selv om vi ikke greide det,
har vi hatt nye opplevelser, møtt nye folk og lært nye ting i denne konkurransen.
Gamsahamnida.
Selv om Mongolia tapte,
ble flagget vårt stående.
Jeg så det, så jeg ville vise min respekt.
-Flagget står fortsatt. -Du har rett.
Vi lot det stå med vilje.
Physical: Asia.
Alle utfordringene er fullførte.
Andreplassen, team Mongolia,
del deres siste ord
før dere knuser bystene.
Jeg vil si gratulerer med seieren til Korea.
Og jeg vil takke til lagkameratene mine.
Jeg angrer ikke på noe.
Vi kjempet hardt, og jeg er stolt av lagkameratene mine.
Korea var sterkere enn jeg trodde.
Jeg vil takke dem
for at jeg innså at vi må bli sterkere.
Vi ga alt og kjempet med alt vi hadde.
Jeg vil si at jeg ikke angrer på noe.
Lederen vår, Orkhonbayar, var alltid oppmuntrende og…
For å være ærlig,
da vi startet og jeg så utøverne til de andre landene,
følte jeg meg ikke så sterk.
Men jeg nektet å tenke negative tanker som at vi kunne bli eliminerte,
for jeg hadde tro på laget.
-Enkh-Orgil. -Ja?
-Jeg tror vi kan fortsette! -Selvsagt kan vi det.
Jeg ga alt jeg hadde for dem.
Jeg ga alt i alle utfordringer.
Bra jobbet!
Jeg føler at vi har vist alle hvor tøffe
mongolske judoutøvere er.
Det var en ære å representere Mongolia.
Det var en ære å representere Mongolia og mongolsk sirkus i konkurransen.
I ti år har jeg lurt på
hva jeg kan gjøre med evnene mine,
hvor langt mine fysiske og psykiske grenser går
og hvor utholdende jeg er.
Denne overlevelseskonkurransen, Physical: Asia
var den perfekte muligheten til å få svar på alt det.
Jeg tror dette vil bli et vendepunkt i livet mitt.
Vi sees snart, kompis.
Jeg stopper ikke her. Jeg gir meg ikke.
Jeg skal jobbe enda hardere.
Det er et løfte.
Jeg får tårer i øynene.
I denne konkurransen har jeg lært
at du ikke må gjøre alt perfekt eller vinne alt.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Det handler om hvordan du takler det,
hva du føler,
hva du lærer
og folket…
…du kjemper sammen med og skaper minner med.
Det er tingene som betyr noe.
Jeg håper alle var stolte over å være mongolske
og tar med seg alt det positive fra opplevelsen.
Takk til alle som støttet oss
hele veien på reisen vår her.
Nå skjer det.
Nå skal mesterne, Republikken Korea, dele sine siste tanker.
Jeg har drevet med MMA i 20 år,
men jeg har aldri vunnet et belte eller en gullmedalje.
Jeg lurte på om jeg ikke var god nok til å vinne eller bare hadde uflaks.
Denne bysten er verdt mer enn et belte eller en medalje.
Jeg skal verdsette den
og fortsette å trene enda hardere.
Jøsses…
Nå begynner det å synke inn.
Det er uvirkelig.
Jeg husker absolutt alt.
Lagkameratene mine har vært helt rå.
Republikken Korea!
Kom igjen!
Gå inn.
Jeg føler fortsatt at jeg er svak.
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
Jeg føler meg svak når jeg er alene…
…men sterkere sammen med laget.
Republikken Korea!
Kom igjen!
Jeg tror det båndet ledet oss til seieren.
Ved å samarbeide som et lag…
-Én, to, tre! -Én, to, tre!
…med hvert øyeblikk…
-Vi er sterke. -Det sitter i hodet.
…og ved å kjempe oss forbi alle hindringer, ble vi sterkere.
Hengekampen
ødela meg både psykisk og fysisk.
Selvtilliten fikk en knekk, og jeg innså at jeg hadde en lang vei å gå.
Unnskyld.
-Ikke si det. -Du ga alt.
Du ga alt. Du var kjempeflink.
Lagkameratene mine heiet på meg
og ga meg støtte med de fine ordene
og ved å være der for meg.
Jeg har blitt sterkere og mer robust.
Min-jae, du var flink.
Du var fantastisk.
Du var flink.
Dette har vært en lærepenge,
og det eneste jeg kan si, er takk.
Snart fremme, Min-jae!
Jeg har lært meg å ikke gi opp…
…og å gi alt.
-Bra jobbet! -Bra!
Jeg skal tilbake til sanden i ssireum,
men sanden jeg gikk på i Physical: Asia
vil være et uforglemmelig minne.
I sesong to opplevde jeg denne gleden alene.
Denne gangen får jeg dele den med lagkameratene mine,
og det er jeg glad for.
Å dele denne seieren med lagkameratene mine
og å dele denne opplevelsen har vært en ekte glede.
Republikken Korea!
-Stolte og sterke! -Stolte og sterke!
Republikken Korea beskyttet bystene…
…og hedret flagget vårt.
Physical: Asia.
I denne konkurransen har vi utforsket alle typer fysikk
på leting etter den perfekte.
Vår søken etter å finne den perfekte fysikken,
uavhengig av kjønn, alder og etnisitet…
…vil fortsette.
TEAM FILIPPINENE
TEAM TYRKIA
Tekst: Mari Hegstad Rowland