Titulky jsou zbarvené podle zemí a toto nastavení nelze změnit.
Poslední země postupující do finále je…
Mongolsko.
Postoupili jsme do finále Physical: Asie.
Je to fenomenální.
Mí spoluhráči se tu fakt nadřeli. Jsem jim opravdu moc vděčný.
Konec hry.
Za všechno může ten úžasný nápad.
Konečný čas Mongolska
je 25 minut a 15 sekund.
- Byli jsme pomalejší. - 25 minut a 15 sekund.
…Mongolsko.
Tak to je smůla.
Tak to prostě je.
Japonsko…
nedokázalo úkol dokončit,
a proto je vyřazeno.
Nedokončili ho?
Co?
- Nezvedli most. - Nejspíš nezvedli ten most.
- To mě štve. - No jo. Snažili jsme se.
Raz, dva.
- Sakra. - Co se děje?
Co se děje?
Zasekl se v půlce a nechtěl se pohnout.
Ať jsme se snažili sebevíc, nepohnul se ani o milimetr.
Skákali jsme a tahali.
- Co se děje? - Možná ne takhle?
Jak ho máme zavřít?
- Raz, dva! - Dva!
Tahali jsme ze všech sil, které jsme ještě měli.
Ale čas neúprosně plynul dál.
Sakra, ani se to nepohne.
Začali jsme panikařit.
Úplně nás to ochromilo.
Trochu se zvedá!
Napadlo mě, že ten úkol možná nesplníme.
Pět minut. Víc nemáme.
Nevzdáváme se. Snažme se.
- Raz, dva. - Zaberme ještě!
Nehýbe se to.
Tahejte až do konce!
Konec hry.
- Udělali jsme vše. - Jo, víc nešlo.
- Dobrá práce. - Snažili jsme se. Dobrý?
- Díky. - Děkuju.
Nakonec nám
došel čas, než jsme ten most zvedli.
Moje omezená síla
mě v tu chvíli opravdu zasáhla.
Jako kapitán
jsem se cítil frustrovaný a bezmocný.
Physical: Asie.
Ze soutěže bylo vyřazeno Japonsko.
Každý člen týmu nyní zničí své torzo.
Na duel s Japonci nedojde.
Přišli jsme sem vyhrát
a věřili jsme, že tu zvítězíme.
Dobrá práce!
Díky!
Ale nakonec je Japonsko poražené.
I tak se ale nad touto porážku povzneseme.
Soutěžit po vašem boku jako váš kapitán pro mě byla pocta.
Vše vám moc děkuji.
Všichni ve mě projevili velkou důvěru.
Dobře, Nonoko.
- To je ono. - To zvládneš.
Ve Physical: Asie jsem se vůbec poprvé naučila,
že nejsem sama, a navždy na to budu hezky vzpomínat.
Skončit takhle je obrovským zklamáním.
Stalo se tu toho hodně
a díky mým spoluhráčům jsem nikdy neměla chuť to vzdát.
Jsem si jistá, že mě to posílilo.
Bezpochyby jsme tu byli nejlepší tým.
Chci poděkovat Physical: Asie
za vzrušující zážitek.
Moc jsem si to užil.
Překonal jsem se.
Ten baseballista byl neuvěřitelnej.
Byl úžasnej.
Takový odchod je srdcervoucí, ale skutečná fyzická bitva…
Paráda!
Strč ho!
…vzbuzuje úžas
a je nádherná.
- To je ono. - To je ono!
A tady jsem si to znovu připomněl.
Děkuji vám.
Dokonce i hezky mluví.
Je to baseballista.
Nás šest jsme do toho dali všechno.
Pod japonskou vlajkou jsme ve Physical: Asie bojovali bok po boku.
Byli jsme spíš rodina, nejen spoluhráči,
takže mám docela pocit…
Jako by mi v srdci vzniklo obrovské prázdno.
Chybí mi už teď.
Navzdory všemu mi bylo ctí být součástí týmu.
Bojovali jsme naplno.
Do Japonska se vrátíme s hlavou vztyčenou.
Raz, dva, tři!
Do toho, Japonsko!
Pozor! Uklonit!
Uklonit!
- Děkujeme. - Děkujeme.
- Díky. - Díky.
- Moc díky. - Okami.
Je to smutné. Ve finále vám přeju hodně štěstí.
- Díky. Bylo to super. - Dobrá práce.
- Díky. - Díky.
PHYSICAL: ASIE
12. TOTÁLNÍ BITVA
Co to má být?
Tak tohle jsem cítila.
Co to je?
Čeká nás hostina.
Paráda.
- Máme hostinu. - Vypadá to úžasně.
- Je to mongolské jídlo? - Jo.
Mongolské jídlo.
Až se dostaneme do finále, uděláme si chorchog.
Chci vařené hovězí a knedlíčky búz.
Moc mi to chutná.
Guláš.
- Mongolské? - Musíte si dát.
- Knedlíčky búz. - Jsou dobré?
Výtečné.
- Tohle je chorchog. - Chorchog.
Vykouzlilo mi to úsměv na tváři.
Tohle bude korejské jídlo.
Moje poslední jídlo?
- Kuřecí polévka. - Rýžový pokrm.
Dal bych si vepřové a dušené kimčchi.
- Podívejte na to kimčchi s masem. - Nádhera.
Je tu kuřecí polévka.
Vypadá to dobře.
Podívejte. Je tu i rýže.
Byla to poslední večeře.
Když si někdo ve filmech může dát luxusní večeři,
obvykle pak zemře.
Dobrou chuť.
- Nechte si chutnat. - Jo.
Byla jsem nadšená, že si před finále dáme mongolské jídlo.
Doplnilo to ve mně motivaci a energii.
Bylo zvláštní, že jsme s našimi soupeři
sdíleli jídlo před posledním zápasem.
Jehněčí je dobrý.
Moc dobrý.
Jen se najezte. Brzo vás rozdrtíme.
Během jídla vypukla hra nervů.
Cítil jsem jejich pohledy,
které analyzovaly míru našeho sebevědomí, nebo nejistoty.
Věděl jsem, že nás pozorují.
Jak asi zavřeli ten most?
Určitě jsou silní. Sílu jim dodává kimčchi.
Mongolsko je opravdu silné.
Ve finále jsem je nečekal.
Ani já ne.
Chandsuren.
Čekala jsi nás ve finále?
Je to šok?
Věděla jsem to. Čekali jsme vás tu.
Co jste si mysleli? Čekali jste, že vyhrajeme?
- Co si mysleli? - O nás?
Pokud mám být upřímný, tak ne.
Já si to nemyslel.
Myslel jsem, že jste měli prostě štěstí,
ale teď vidím, že jste opravdu silný tým.
- Měli nás za šťastlivce. - Štěstí jsme měli.
Během večeře jsme pozorovali Korejce.
Dal jsem si záležet, aby mě soupeř neprokoukl.
Bylo zřejmé, že si Orchonbajar o nás myslí to samé.
Je neuvěřitelné, že se u jídla díváme na sebe,
když tu jde o obrovskou výhru.
Jeden tým pojede domů s prázdnou a druhý vezme vše.
Ten duel mi starosti nedělá,
ale nevím, jak spočítám všechny ty peníze.
Jsou zvláštní.
Říkali hop, když ještě nepřeskočili,
přitom vítězství mělo být naše.
Co byste s výhrou dělali?
Kdybychom vyhráli a získali výhru,
pozvali bychom vás k nám do Mongolska.
…pozvali bychom vás k nám do Mongolska.
Jsem dojatý.
Dejme do toho ve finále vše.
Ničeho nelitujme.
Ať je to epická bitva.
Jsem nadšený, protože to bude vyrovnaný duel.
Co se týče výletu do Mongolska,
cestu si rádi zaplatíme z naší výhry.
…cestu si rádi zaplatíme z naší výhry.
Poslední úkol Physical: Asie.
Sakra, jsme ve finále.
Soutěžící, vstupte prosím do arény.
Dobře, jdeme na to.
Tak jo!
Je tu poslední úkol.
POSLEDNÍ ÚKOL
Physical: Asie.
Soutěžící z Jižní Koreje a Mongolska,
vstupte do arény k poslednímu úkolu.
- Ty jo, co to je? - Co to je?
- Trať. - Je tu trať.
- Takže poběžíme.
Je tu bedna.
Zřejmě je budeme tlačit.
Vstoupili jsme na obrovskou kruhovou trať se třemi velkými bednami.
Zřejmě je budeme tlačit, že?
Nejspíš jo.
Tamhle jsou nějaké koule.
Je tam lano a kovová koule.
Podívejte na ty karabiny. Budeme ji muset tahat?
Jo.
Nemám zdání.
Netuším, co nás čeká.
Nemůžu na to přijít.
Čekala jsem už jen jednu hru,
ale je tu hodně různých předmětů.
Byl tam nějaký kulatý předmět, na jedné straně byla zeď,
pak dráha a spousta různých předmětů.
Na finále se to dokonale hodilo.
Dvě země, které postoupily k poslednímu úkolu,
jsou Jižní Korea…
a Mongolsko.
Pouze země, která dokáže spolupracovat a přežije až do samotného konce,
bude korunována zemí, která ztělesňuje dokonalou fyzičku.
Země,
která se stane vítězem posledního úkolu,
vyhraje…
jeden milion wonů.
…jeden milion wonů.
Výhra je samozřejmě důležitá.
Ale vyhrát
a stanout na prvním místě z osmi asijských zemí,
to by byla teprve pocta.
Chci vítězství pro Mongolsko.
Tahle výhra musí být naše.
Nyní finální proslov
kapitána Jižní Koreje Kima Dong-hjuna.
Jak jsem říkal ve svém prvním proslovu ve Physical: Asie,
fyzická síla podle mě vychází z té psychické.
A až sem nás dostaly naše odhodlání a mentální síla.
Na každém kroku
jsme bojovali, dokud jsme nepolykali krev.
Teď budeme bojovat, až ji budeme vykašlávat,
abychom dokázali, že my Korejci jsme silní.
Věřím, že zvítězíme.
Jsme silní jako jednotlivci,
ale hlavně jsme neuvěřitelně jednotný tým.
K vítězství nás dovede spolupráce.
Nyní poslední proslov
kapitána Mongolska Orchonbajara Bajarsajkana.
Zatím jsme každý úkol zvládli proto,
že jsme jednotný tým se stejným cílem.
Přišli jsme si pro vítězství.
Proto budeme bojovat až do úplně posledního dechu.
Vyhrajeme.
Do toho!
Přišli jsme si pro jedno.
Pro vítězství.
Dáme do toho všechno.
Snad se oba týmy vytáhnou a blýsknou nezapomenutelnými výkony.
Nyní bude odhalen poslední úkol Physical: Asie.
Posledním úkolem je…
týmový duel všech hráčů.
Dobře, to je dokonalý.
Týmový duel všech hráčů…
se bude skládat z tří her.
Ze tří? Vážně?
- Vyhrajme všechny. - Budeme je hrát najednou?
Všech šest členů týmu
se zúčastní
ve všech třech hrách.
Formát hry všichni proti všem nám bude hrát do karet.
Vítězem Physical: Asie bude korunována
první země,
která vyhraje dvě ze tří her.
První hrou
bude tlačení bedny.
V této hře
vyhraje země, která bednu
dotlačí dále do soupeřova území.
Rozhodující je brutální síla.
Je to o síle. Opak přetahované.
Je to souboj hrubé síly.
Druhou hrou je
zvedání železných koulí.
V této hře
potáhne všech šest členů týmu závaží
do cíle v rámci časového limitu.
Každý tým potáhne vlastní závaží.
Třetí hrou…
je hra na babu.
…je hra na babu.
- To bude brutální. - Co to je?
V této hře se týmy rozdělí na dvě skupiny po třech a budou se střídat.
Vyhraje tým, který doběhne soupeře,
který vybíhá na opačném konci oválu.
Každý začínáme na své straně
a běžíme, dokud se nedoženeme.
Je to o mentální síle, lidi.
Je mi líto, poženeme vás, pokud budete pozadu.
Musíme uběhnout deset km. Vyhraje ten rychlejší tým.
Vyhrajme ve druhé hře.
První hrou ze tří…
je tlačení beden.
Tohle prověří sílu nás všech.
- Musíme vyhrát. - Jo.
Za každou cenu.
Myslela jsem, že v tlačení budeme mít výhodu.
Jsme mnohem silnější, což se zatím ukázalo být výhodou.
Druhou hru
vybere poražený tým v první hře.
Vyhrajme první a druhou hru.
Dobře, taktiku už bychom měli.
Paráda.
Poslední úkol Physical: Asie.
První hra.
Tlačení beden.
Hra začne hned teď.
První hra posledního úkolu.
Zde jsou její pravidla.
V tomto duelu vyhraje země, která bedny nacházející se
uprostřed tří drah
vytlačí dále do soupeřova území.
Bedny jsou různě velké.
Ty jo, tohle bude zábava.
Svých šest hráčů si můžete nasadit kamkoliv
a v průběhu hry je přesouvat jinam.
Musíme měnit dráhy.
Budeme muset přemýšlet.
Tato hra
potrvá pět minut.
Zvítězí země,
která soupeře vytlačí alespoň na dvou drahách ze tří.
VÍTĚZSTVÍ
Hned vyhrát nemůžeme. Musíme vydržet až do limitu.
Opravdu?
Celkem proběhnou tři kola
a zvítězí země, která ovládne dvě kola.
- Tři kola? - Budou tři kola?
No tak.
Bude to dřina.
Ohledně tlačení je fyzická síla nedůležitá.
Pokud proti vám stojí někdo podobně silný,
nikam se nedostanete.
Pravidla byla prostá a srozumitelná.
Museli jsme se zaměřit na dvě ze tří těchto beden.
Zahajte prosím taktickou schůzi.
Tak jo, udělal bych tohle.
Vybereme si jen dvě a začneme těmi nejtěžšími.
Rozdělíme se do dvou skupin po třech, jo?
Adjasuren, Dulgún a Lakva-Očir budou v jedné skupině.
V té druhé budou Chandsuren, Enk-Orgil a já.
Dobře, takže…
Máme hodně možností, ale já bych zkusil tohle.
Vybereme si podobného protivníka a budeme ho stínovat.
Pokud půjde ten zápasník sem, půjdeš za ním.
Nebo tu zůstaneš sám a zbylí dva půjdou vpravo a vlevo.
Co se zaměřit jen na dvě bedny?
- Na dvě? - Jo.
Ale co když tam prohrajeme?
Co uděláme pak?
Mít výhodu uprostřed by bylo dobrý.
Když vyhrajeme tam…
Dong-hjun působil rozrušeně.
Házeli jsme do pléna nápady, aniž bychom se nějak rozhodli.
Nedokázali jsme se dohodnout.
Rozhodnutí se neblížilo.
Taktická schůzka skončí za minutu.
Rozhodněme, kdo začne uprostřed s Min-džem.
Víte…
Jsem typ člověka, který si musí prověřit každý scénář.
Ale tahle hra měla opravdu hodně neznámých.
Poslední úkol Physical: Asie.
První hra.
Tlačení beden.
Nyní začne první kolo.
Střídejte se.
- Hned na místa, ano? - Jo.
- Co nejdřív. - Dobře.
Budeme flexibilní a střídat se.
Co se síly týče, měli jsme menší výhodu.
- Ti na konci půjdou sem. - Čekejte.
Tři půjdou k té velké bedně.
Se mnou, Adjasuren.
Připravte se…
Tlačte!
Tak jo, dokonalý.
Já to říkal.
Tlačte!
Jsou tu dva.
- Raz, dva! - Dva!
Raz, dva!
Tlačte proti nim!
Neustoupíme.
Dobře.
Zůstaňte na místě.
- Sung-jon, propni nohu. - Dál.
Mají stejnou taktiku.
- Raz, dva. - To je ono. Když tlačí, zabereme.
- Raz, dva, tři! - Dva, tři!
Nejdůležitější byla prostřední bedna.
U ní byli největší siláci Amotti, Min-dže a Song-bin.
Takhle to dál nejde.
Ostatní přeběhnou ke 200kilové bedně vlevo.
Ale Mongolsko
udělalo totéž, skoro jako bychom se na tom shodli.
Vydržte, kluci. Jste silnější.
- Jsou v naší zóně, ne? - Trochu.
Raz, dva, tři!
Nepřepínejte se. Jen tlačte, když tlačí proti nám.
- Počkáme, až se unaví. - Tak dobře.
- Raz, dva, tři, teď! - Jo. To je ono!
Teď tlačíme naplno.
Držme ještě.
Takhle to dál nejde. Musíme tlačit.
- Raz, dva, tři! - Raz, dva!
Raz, dva!
Teď! Tlačte!
- Raz, dva! - Raz, dva, tři!
To je ono!
Dobře, vydržte.
- Raz, dva! - Raz, dva, tři!
Mongolsko tam mělo dívku,
tak jsem čekal, že je prostě přejedeme.
Ale kousek po kousku nás tlačili dozadu.
Snadno jsme je měli přemoct.
Adjasurenina síla mě uchvátila.
Raz, dva!
- Nejedeme stejně. - Jo.
Vydržte.
- Jsme u nich? - Jo.
Dobře, zabereme trochu?
- Raz, dva! - Raz, dva!
To je ono!
- To je ono! - Znovu!
- Zatlačují nás. - Jo.
Zaberme trochu.
Raz, dva, tři!
- Raz, dva, tři! - Zaberte!
Raz, dva, tři!
Ani se to nepohne.
Těch pět minut ubíhalo rychle.
Byli jsme zapření a tlačili.
Chtělo to změnit taktiku.
- Dong-hjune, tahle bedna je naše. - Jo.
Co kdybychom šli k téhle?
Počkat.
- Vytlačíme ji k nim. - Co?
Jdeme na to.
Ke třetí.
Podle mě říká: „Zkontrolujte čas a neustupte.“
Raz, dva, tři!
Jako bychom tlačili proti zdi.
Byli děsně silní.
Panikařila jsem, protože jsem nevěděla, co mám dělat.
Tak půjdeme?
Až napočítám do tří?
- Všichni tři? - Jo, všichni.
Jeden tu zůstane a ostatní dva půjdou pryč?
Ne.
- Půjdeme spolu. - Dobře.
- Všichni? - Za tři sekundy.
- Tři, dva, jedna, teď! - Teď!
Jdeme!
- Jedna, teď! - Teď!
Dobře, zaberte. Dotlačte ji až na konec.
Tlačte!
- Hotovo. - Zůstanu.
- Jdi jim pomoct. - Dobře.
Jdi s ním, Sung-jon.
Pojďte sem.
Koreu jsem sledoval velmi pozorně.
Úplně jsme obětovali první dráhu
a podle plánu se zaměřili jen na druhou a třetí.
Pojďte sem.
Raz, dva, tři.
- Raz, dva, tři. - To je ono!
- Raz, dva, tři! - Ano!
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
Sung-jon!
Jeden z vás jděte vedle!
Raz, dva, tři! To je ono!
Běž, Chandsuren!
Do toho!
- Chandsuren, zůstaň tam! - Jo, zůstaň!
- Prohráváme? - Jo, jsou v naší zóně. Tlačte!
Prohráváme tu.
Ne, zůstaň u tamté bedny!
Ať zůstane tam.
Raz, dva, tři! Do toho!
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
Pořád nás tlačili zpět a moje ego to schytalo.
Byli jsme jako kořist.
Došlo mi, že jsme zvolili špatnou taktiku.
Začal jsem pochybovat, jestli Mongolsko porazíme.
Vyskočíme z lodi a poběžíme k té bedně vlevo?
Poběžme k té vlevo.
Pořád je čas, tak chvíli vydržte.
Tak běžíme?
Ne, zůstaňme tu ještě.
Tak jo, poběžíme k té vlevo.
Min-dže, vlevo, jo?
- S Amottim. - Jo.
Raz, dva, tři, teď!
- Přeběhněte! No tak! - Běžte!
- Raz, dva, tři! - Tlačte!
Raz, dva, tři.
No tak!
Jedna minuta.
Raz, dva, tři!
Sakra, nepomáhá to.
Chandsuren! Běž k tamté!
Už jsme to měli prohrané. Tak jsme se přesunuli.
Běžte!
Raz, dva, tři!
Un-sil, rychle sem!
Tlačte!
Raz, dva, tři!
Je to naše, lidi. je to naše!
Tlačte!
No tak.
Všichni sem!
- Sem! - Hej, sem!
- Sung-jon, drž. - Raz, dva!
- Vydrž! - Raz, dva, tři!
- Musíš vydržet! - Dolů!
Raz, dva, tři!
Zůstaň dole!
- Přestaňte. Konec hry. - Jsou silní.
Vítězem prvního kola je Mongolsko.
Přesně tak!
- Máme to. - Jo.
Jsme prostě silnější.
- Paráda. - Dobrá taktika, co?
Jo.
Rozdrtili jsme je svou silou.
Věděla jsem, že tu hru vyhrajeme, pokud dáme i druhé kolo.
Adjasuren byla v prvním kole velmi dominantní.
Její přínos byl obrovský.
Sakra, kámo.
Ta judistka je jako skála. Ani se nepohne.
Já vím.
Jsou silní.
Co teď?
Sakra, co budeme dělat?
Po té porážce mi to vůbec neuvažovalo.
Netušil jsem, jak vyhrajeme, a bál se, že nás zase porazí.
Nejvíc jsem se bál, že projedeme i druhé kolo.
Teď musíme vyhrát.
Nezastavíme je.
Po prohře v prvním kole jsme byli velmi zaskočení.
Musíme to zvrátit,
ale to se lehko řekne.
Musíme se ujmout vedení.
Přetlačit nás nemohli ani oni. Proto pak pořád přebíhali sem tam.
Byla to dobrá taktika a provedli ji dokonale.
Půjdu k té bedně vzadu.
Poběžím tam co nejrychleji.
Ty k té stokilové, Song-bine.
- Půjde sem a my doprostřed. - Fajn.
Song-bin jde k té malé a my sem.
Rozhodujícím okamžikem v prvním kole, když jsme začali prohrávat,
bylo přemisťování soupeřů sem tam.
Byli jsme rychlejší,
tak jsme chtěli své pohyblivosti využít ve svůj prospěch.
- Vyhrajeme a máme to. - Jo.
Vyhrajeme a třetí kolo už nebude.
Musíme zopakovat první kolo.
Ne? U každý bedny tři.
Budeme stínovat Korejce.
Byli jsme celkem uvolnění.
V prvním kole jsme pozorovali, co Korejci dělají.
Když šli doprostřed, my taky.
Když se rozdělili, my taky.
Řekl bych, že nad nimi máme navrch.
První hra posledního úkolu.
Tlačení beden.
Nyní začne druhé kolo.
Čekejte.
Připravte se. Pozorujte je.
Běžte co nejrychleji.
Připravte se…
Tlačte! Zapřete se!
- Níž! - Rovnováhu!
Já to říkal.
Tlačte!
- Tlačte! Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
Kdo získá převahu, jakkoliv malou, bude mít výhodu.
Začali jsme skvěle.
Už jsme byli na jejich území,
tak stačilo udržet pozice.
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
Raz, dva, tři!
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
Tlačte, až nebudou moct!
V rytmu počítání
jsme se postupně dostávali dál a dál.
Stále víc jsme si věřili, že to máme v kapse.
Raz, dva, tři!
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
U prostřední bedny jsme se nehnuli.
Vypadalo to s námi špatně.
Raz, dva, tři!
Počkejte, až se unaví!
- Držte! - Teď tlačte! Raz, dva, tři!
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
Raz, dva, tři!
- Jo! - Raz, dva, tři!
Raz, dva, tři!
- Raz, dva, tři! - To je ono!
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
- Počkáme, až se unaví. - Drtíme je!
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
- Přeběhneme? - Jo, jdeme.
- Půjdu sem. - Já jdu vlevo.
Tak běž.
- Jdi! - Běž támhle!
Skvěle, Chandsuren! Vedeš si skvěle!
Dobře, drž to.
Ani se nehne.
Sung-jon, pomoz jí.
Běž tam!
Raz, dva, tři!
Držme, Sung-jon!
Raz, dva, tři!
Sung-jon, sniž se takhle.
Půjdu.
Ne, radši já.
- Běž tam! - Přeběhni tam!
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
Ambice dovést můj tým k vítězství mi proudí v žilách.
Raz, dva, tři!
Věděl jsem, že vyhrajeme.
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
Snižte se jako oni! Jsme v jejich zóně!
Raz, dva, tři!
Min-dže, vstaň!
Raz, dva, tři!
Prohráváme i tady!
No tak, tlačí nás zpátky!
Už jsme skoro tam.
Připrav se a pořádně zabereme.
Vytlačují nás.
Došly mi nápady a čas se krátil.
- Zaberte. Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
To je ono! Znovu! Raz, dva, tři!
Každým povzbuzením nás zatlačili o něco zpět.
Bojovná síla Mongolů mě úplně ohromila.
Tak jo, už nemůžou. Sledují naše odpočítávání.
V pohodě, vyhráváme.
Min-dže, teď pořádně.
- Raz. - Raz, dva, tři.
Sakra, nehne se to.
Raz, dva.
Min-dže, zaberme.
Min-dže, řekni kdy.
Možná jsme prohráli první kolo, ale poučil jsem se.
S Min-džem jako naším hlavním silákem
a spolu s naší sílou zkusme teď Mongoly vytlačit.
Došlo mi to hned po konci prvního kola a myslel jsem, že máme šanci.
Musíme tlačit s Min-džem.
Min-dže, odpočítávej.
Raz, dva, tři!
- Počítej ty. - Raz, dva, tři!
Tlačte dál! Až na konec!
- Vydržte to! - Tlačte!
Tlačte dál! Až na konec!
- Vydržte to! - Tlačte!
Dobře, jsme v jejich zóně!
Jsou oni v naší zóně?
Raz, dva, tři!
Tlačte dál! Až na konec!
- Vydržte to! - Tlačte!
Dobře, teď držte!
- Lidi, pojďte sem! - Pojďte sem!
Dong-hjune, běž!
- Pojď sem! - Sem! Vyhrajeme tady!
- Dělejte! - No tak!
Raz, dva, tři.
Raz, dva, tři!
Už nevedeme u prostřední bedny.
Korea začala velmi agresivně
a všichni jsme zpanikařili, protože nám ubíhal čas.
- Raz, dva, tři! - Dva, tři!
Znova! Raz, dva…
- Běž k malý. - Co?
Běž k tý malý bedně, jo?
- Jdi tlačit u tý malý. - Tlačte.
Do toho! Raz, dva, tři!
Běž! Hned!
Hej! Běž!
Song-bine, běž!
Obětujte ji!
- Musíme jít! Tlačte! - No tak! Zatlačte!
Amotti, běž! Utíkej!
Deset sekund!
- Amotti, běž! - Ne, Song-bine, zpátky!
Raz, dva, tři!
- Držte! - Držte!
Držte.
Dobře!
Brnkačka.
- Přestaňte. Konec hry. - Jo. Dobrá práce.
Vítězem druhého kola je Jižní Korea.
Lidi, jsme silnější.
Rozhodl to Min-dže.
- Musí vést. - Jo, přesně tak.
Byli jsme dobytí, zničení a psychicky vyčerpaní.
Ale v pozici predátora jsem si to teď
naprosto užíval.
Strašně moc jsem chtěl vyhrát. Úplně bych se zničil.
Ty bedny jsem chtěl protlačit k soupeřům.
Tu malou bednu už ignorovat nebudou.
- Půjdu k ní i tak. - Jo? Fajn.
- Jo, jsi nejrychlejší. - Bude to tak nejlepší.
Vrátíš se k první bedně doprostřed.
Vyhrála nám skvělá taktika, tak nebylo nutné cokoliv měnit.
Song-bin je ze všech nejrychlejší
a pokud do toho ostatní dají všechno,
určitě vyhrajeme.
- Proč jsi prohrál? - Stačilo to udržet.
Tlačí, když jste vyčerpaní.
Připravte se a podpírejte bednu koleny.
Ta prohra mě samozřejmě mrzela.
Silný útok Korejců jsme se snažili utnout
z místa, kde jsme stáli, ale to prostě nevyšlo.
Máme taktiku pro třetí kolo.
Koreu se pokusíme co nejvíc oslabit tím, že budeme úplně všude.
Teď podle mě vyhrajeme.
První hra posledního úkolu.
Tlačení beden.
Nyní začne třetí a poslední kolo.
Čekejte.
Připravte se…
Zatlačte!
Jo, je to naše.
- Jsou tamhle. - Raz, dva!
Raz, dva!
Mým úkolem bylo udělat maximum,
aby Song-bin nepomohl v prostřední dráze.
Ale…
Raz, dva!
Běží! Běž, Song-bine!
Stačilo udržet své pozice.
To nešlo prohrát.
Drž to. Dobře.
Teď zabereme. Dva, tři.
Song-bin podle plánu neustupoval
a Min-dže bránil naše území uprostřed.
Tentokrát jsme se víc zaměřili na bránění a čtení situace.
Držte!
No tak. Pojďte sem.
Raz, dva, tři
Půjdu.
- Jdi ty, Un-sil. - Běž, Dong-hjune.
Půjdu já.
Pojď sem.
Pojď tlačit.
Raz, dva. Sung-bine.
Raz, dva.
- Raz, dva… - Nezvedej se a drž!
- Raz, dva, tři! - Nezvedej se a drž!
Raz, dva!
Raz, dva.
Raz, dva!
- Zatlačme. - Dobře.
Sniž se. Song-bine, Zapři se dál.
Tamhle jsou slabí.
Dobře.
- Zaberte! - Zabereme.
Zaberme a tlačme proti nim.
- Raz, dva! - Teď jen držme.
Ať to vede Min-dže.
Musíme zabrat.
Nejvíc vpřed jsme se posunovali
bezprostředně po tlačení Mongolů.
- Dobrá práce. - Raz, dva, tři.
- Raz, dva, tři.
- Sniž se!
- Raz, dva, tři. - Raz, dva, tři.
Sniž se!
- Jo. - Raz, dva, tři.
- Min-dže. - Raz, dva.
Raz, dva.
Raz, dva!
- Raz, dva. - Ne, držte.
Jak sakra zvládají tlačit?
Raz, dva, tři.
Nechápal jsem, jak mohou pořád tlačit. My do toho dávali všechno taky,
ale za každý náš jeden krok dopředu oni udělali dva.
Měli lepší techniku, než jsme předpokládali.
Raz, dva.
Raz, dva!
- Raz, dva! - Ne, držte!
Enku-Orgile, tlačme!
Takhle to dál neudržíme.
Raz, dva.
Ne! Song-bine, sniž se.
Nekoukej se do strany, koukej dopředu!
Dobře, zatlačme.
Raz, dva, tři.
- Raz, dva. - Tlačte!
- Dvě a půl minuty! - Raz, dva.
Až budeš moct.
Veď nás, až budeš moct, Min-dže.
- Raz, dva, tři! - Zaberte!
Vedete si skvěle.
Raz, dva, tři.
- Znovu. - Raz, dva, tři.
Počkejte, lidi.
Až budeš moct, Min-dže.
Raz, dva, tři.
Na Mongolech jsem viděl, že začali být nervózní.
Věděl jsem, že vyhrajeme.
Zatlačíme teď?
Raz, dva.
Držte! No tak, zaberte!
Korejci se proti nám vzepřeli a ocitli jsme se pod velkým tlakem.
Cítili jsme, že jsou silní.
- Sakra! - Dobře, držte!
Dulgún, přeběhni k nám!
Kašli na to a pojď sem!
Uprostřed jsme byli vyřízení a zatlačili nás.
Tak jsem ostatním řekl, ať nám jdou pomoct.
- Do toho, Orchonbajare. Raz, dva, tři. - Tři.
Jdu taky.
Pojď sem.
Ještě jeden! Min-dže, zaber!
Tlačte!
Raz, dva!
Raz, dva, tři!
Minuta a půl.
Chandsuren, přeběhni k tamté.
Běž!
To je ono! Roztáhněte se!
No tak! Rychle!
Běž! Dělej!
Dva, tři, teď!
Dělej!
- Tlačte! Raz, dva, tři! - Znova. Raz, dva, tři!
- Tlačte! Raz! - Dobře. Raz!
Potřebujeme Dong-hjuna!
Raz, dva, tři!
Pojď sem, Min-dže.
Dobře, zaberme. Raz, dva.
Jedna minuta.
Raz, dva, tři, teď!
- Raz, dva! - Zaberte, vy dva!
- Znova. Raz, dva. - Dva, tři!
Raz, dva, tři!
Docházel nám čas,
tak jsme se rozhodli zaútočit na prostřední a nejdůležitější bednu.
Ale…
Ne, ne.
Raz, dva.
Dobře, zatlačme.
Raz, dva, tři!
Dotáhni to k vítězství!
Raz, dva, tři!
Zatraceně.
Stačí to udržet!
- Držte! - Dvacet sekund!
- Roztáhněte se. - Běž vedle.
Jeden přebíhá!
Zaber, Min-dže. Raz, dva, tři!
Raz, dva!
Raz, dva, tři!
Raz! Dva! Tři!
Jo!
Přestaňte.
Konec hry.
Vítězem třetího kola
je Jižní Korea.
Skvělá práce, lidi!
- Výborně! - Dobrá práce.
Song-bine, je to tvoje výhra.
Vydřel to Song-bin!
Zatraceně, Song-bine!
Song-bine, byl jsi fakt zvíře!
Tlačil jsi jako o závod.
Ty jo, to byla fuška.
Nohy jsem měl jako želé.
Otočili jsme to, tak se nám obrovsky ulevilo.
Byli jsme nadšení.
Největší siláci Jižní Koreje
byli Kim Min-dže a Jun Song-bin.
Stačilo, aby Min-dže jednou zabral, a Mongolové se rozpadli.
Šampionem ssirea není jen tak.
Ty jo, fakt jsme jim ukázali
sílu Jižní Koreje.
- To nic, lidi. - Nic se neděje.
Všechno je v pořádku.
Zatlačili nás moc snadno.
Vedli jsme, ale podělali to.
Vyčerpali jsme se bojem na příliš mnoha frontách.
První hru jsme prohráli, ale týmu jsem řekl, ať to neřeší.
Pořád zbývaly dvě další,
tak jsme to mohli otočit.
POSLEDNÍ ÚKOL
Poslední úkol Physical: Asie.
Jako poražení v první hře
zvolí Mongolsko druhou hru.
Zbývající hry jsou…
hra na babu
a zvedání železných koulí.
Takže hra na babu, nebo zvedání koulí.
Co si vyberou?
Jsme silnější než oni.
Lepší by pro nás bylo zvedání koulí. Tlačení beden bylo o síle a vyhráli jsme.
Ale silovou hru si spíš nevyberou,
spíš tu hru na babu.
Co budeme dělat? Prohrajeme a je konec?
Jo.
Jsou to lepší běžci než my.
To máš pravdu.
Viděli jste je na pásu, ne?
V jedné výzvě se hrálo o výhodu
a získala ji Jižní Korea.
Na páse byli nezastavitelní.
- Ty koule budou lepší. - Tak koule?
Ale v téhle hře
jsme jen těsně prohráli.
Přemýšlel jsem, která hra by mému týmu sedla líp.
Taktická schůzka skončila.
Kapitáne Mongolska Orchonbajare Bajarsajkane,
vyberte si prosím druhou hru.
Co to bude?
Vybíráme si zvedání koulí.
To je dobře.
Byl jsem úzkostlivý i nadšený.
Rozhodnout měly váhové kategorie a samotná váha
a Mongolsko v týmu mělo dva velmi silné hráče.
To mě znepokojovalo.
Vyšší váhová kategorie se porazit nedá.
Mongolové byli silnější než my, tak jsem věděla,
že pro nás budou výzvou.
Je to tu, další duel.
Jo, je to tu.
Takže železná koule?
Jo, nepředběhneme je.
Ale v téhle hře
jsme s nimi těsně prohráli.
Ale ne kvůli síle a váze, ale kvůli špatné taktice.
Mohli jsme vyhrát a vyhrajeme i teď.
Co se síly týče, v tomto zápase máme výhodu.
Půjdeme do toho naplno a ukážeme svou sílu.
Věřila jsem si mnohem víc, že to bude o síle.
Věřila jsem, že vyhrajeme.
Kdybychom vyhráli druhou hru a zároveň Korejce unavili,
měli bychom výhodu ve hře na babu.
Physical: Asie.
Je tu druhá hra posledního úkolu,
zvedání železných koulí.
Dobře, jdeme na to.
Pojďme to skončit.
Skončeme v nejlepším.
Vypadá to jako hrouda železa.
Vypadá dost těžce.
Máme se k ní připoutat?
Na straně byly čtyři další železné koule.
Říkala jsem si, jestli je máme zvedat všechny?
Ve hře vlečení koulí musí všech šest členů týmů
zvedat železné koule připoutané ke svým tělům
k vlajce v cílovém území,
kterou svrhnou svýma rukama.
Budeme jako psi na obojku.
S minimem opěrných bodů to půjde velmi těžko.
Na trati je celkem pět opěrných bodů.
Časový limit jsou tři minuty.
Pokud vlajku neporazíte v časovém limitu, hru nedokončíte.
Jedna hra se skládá z pěti kol.
V každém kole
se váha železné koule navýší o celkovou hmotnost celého týmu.
- Pět navýšení. - Jo.
Korea má vyšší váhový průměr,
tím pádem bude mít
železné koule těžší než my.
To pro nás byla výhoda.
Obě země se po každém kole vystřídají.
POŘADÍ URČIL LOS
Pokud v daném kole uspějí obě země,
v tom následujícím je čeká odveta.
Zajímavé.
Pokud v ní jedna ze zemí selže, celá hra…
okamžitě skončí.
Pokud selžou, my to pak musíme dát.
Pokud nebude určen vítěz,
obě země budou soutěžit najednou.
Vítězem pak bude ta, která svou vlajku srazí první.
Mongolští bojovníci,
v první hře jste ukázali svou sílu.
Ale ať jsou naši soupeři sebesilnější, my Korejci se nikdy nevzdáme.
a odhodláním a vytrvalostí nepříznivý vývoj otočíme.
Proto nakonec zvítězíme
a mohu vám zaručit,
že toto bude poslední hra Physical: Asie.
Trochu vám tu hru okořeníme.
Moc si nefanděte.
Už si nemůžeme dovolit prohrát,
tak do toho dáme všechno.
Physical: Asie.
Čeká vás druhá hra posledního úkolu.
První kolo hry zvedání koulí.
První je na řadě Mongolsko.
Proč je ten zápasník čtvrtý?
- Jo. - Co?
Jo, taky mi to přišlo zvláštní.
Orchonbajara jsme čekali uprostřed,
ale nebyl tam.
Byl skoro na kraji, což bylo nečekané.
Uprostřed byla Adjasuren.
A taky Dulgún.
Říkal jsem si, co mají za plán.
Jelikož jsme nejvyšší, na vlajku dosáhnu první.
Dulgúne, natáhni se.
- Dosáhnu výš než ty. - Přesně.
Dali jsme ho doprostřed, protože má nejdelší končetiny.
Bude to pro nás výhoda, protože na cíl dosáhne první.
Vedle něj jsme pak byli Adjasuren a já, abychom na sebe vzali tu váhu.
Svou sílu jsme chtěli rozložit rovnoměrně na obě křídla.
Ukažme jim to.
Jo, do toho.
Tak se ukažte.
Uvidíme, jak na to půjdou.
Čekejte.
Připravte se…
Máme tři minuty, tak nemusíme běžet.
Neutíkejte. Pojďte hezky pomalu.
Jo, hezky pomalu.
Jdou pomalu.
Zvednou ji pomalu.
Bylo to první kolo,
tak jsme nechvátali, abychom si to oťukali.
Pomalu.
Tak těžká zase nebyla.
První kolo bylo snadné.
Ani jsem netahal a už jsme tu.
Přestaňte.
Konec hry.
Teď to bylo snadný.
- Je to jen 20 % naší váhy. - Jo.
Bude to dost lehký.
Mongolsko bylo úspěšné.
První kolo zvedání železných koulí.
Teď je na řadě Jižní Korea.
Měli bychom si to oťukat.
- Musíme zabírat společně. - Jo.
Tohle vlastně dělám pořád,
tak jsem věděl, že týmu nebudu přítěží.
Vybereme si pozice. Kdo je uprostřed?
- Min-dže. - Jdi doprostřed.
Doprostřed. Jo, to je ono.
Vy jděte na kraje.
Protože je nás šest,
sílu jsme mohli rozložit do Y.
Nejsilnější z nás jsme poslali doprostřed.
Největší siláky jsme chtěli použít jako kotvy.
Uvidíme, jakou budou mít techniku.
Jejich koule je o deset kilo těžší.
Čekejte.
- Jdeme na to. - Oťukáme si to.
Připravte se…
Zatím je to snadný.
To je ono? Je to lehký.
Věděl jsem, proč se Mongolové nezapotili.
Korejci se vyčerpali úplně stejně minimálně jako my.
Tak jo, chyťte to.
- To bylo snadný. - Jo, dobrý.
Přestaňte.
Konec hry.
Jižní Korea byla úspěšná.
Druhé kolo.
První na řadě je Mongolsko.
- Pravá, levá. - Raz, dva.
Váha ve druhém kole byla skoro stejná jako v prvním.
Mongolsko bylo úspěšné.
Druhé kolo.
Teď je na řadě Jižní Korea.
Rychlé kroky.
To je skvělý.
Druhé kolo bylo taky snadné.
Brnkačka.
Jižní Korea byla úspěšná.
Třetí kolo zvedání železných koulí.
Na řadě je Mongolsko.
Raz, dva.
Snižte se.
Jdeme.
Špatně se jim plazí.
Náklon dopředu zvětší páku.
Ve třetím kole to začalo být náročné,
tak jsem navrhl pokusit se plazit společně.
Stačí se jí dotknout.
Mongolsko bylo úspěšné.
Chce to naklonit se dopředu.
Rozhodně.
Třetí kolo.
Na řadě je Jižní Korea.
Raz, dva.
Jdeme na to.
- Jo. - Snižte se.
Taky nám došlo, že musíme snížit své těžiště.
- Raz, dva. - Raz, dva.
Dělají to co my.
Jo, přesně.
Ve třetím kole jsme tu váhu začali trochu cítit.
Dobře, jsme tam.
Jižní Korea byla úspěšná.
Váha bude nyní navýšena.
4. KOLO
Od tohoto kola to začne být hodně těžké.
Tři koule?
Sakra, jsou tři.
Tři koule, bude to ještě těžší.
Jo, bude to dost náročný.
Měla jsem strach. Bylo to těžší, než jsem čekala.
Čtvrté kolo mělo být náročné a vyžadovalo pořádnou výdrž.
Čtvrté kolo zvedání železných koulí.
Začíná Mongolsko.
Od prvního opěrného bodu se začneme plazit.
Budeme muset zabrat a zapřít se.
- Zachyťte se rukama. - Jo, přes opěrné body použijeme páku.
Čekejte.
Fakt doufám, že to teď nedají.
Pokud selžou, máme šanci.
Připravte se…
Věřím v nás, že zvládneme jakoukoliv váhu.
Raz, dva, tři.
Raz, dva, tři. Snižte se.
Raz, dva.
Tehdy jsem zpanikařila.
Bylo to těžší a náročnější, než jsem čekala.
Musí to být těžký. Je to o dost těžší.
- Raz, dva. - Raz, dva.
Raz, dva.
To je ono.
Ve čtvrtém kole šlo do tuhého.
Pomalu jsme se plazili a opěrných bodů se sotva drželi.
- Raz, dva. - Natáhni se.
Ty jo, posunují se.
Natáhni se!
Při plazení jsme nedokázali postupovat synchronizovaně.
Nedokázali jsme to vybalancovat.
Klíčové bylo postupovat vpřed s úplně stejnou silou,
což nebylo vůbec snadné.
- Raz, dva, tři! - Teď!
Sval ji.
Natáhni se!
- Konec hry. - Za 29 sekund.
- Je to dřina. - Jo.
Mongolsko bylo úspěšné.
Nezabíráme najednou.
- Jo. - To je teď náš problém.
- Všichni jedeme sólo. - Musíme počítat.
- Musíme jet spolu. - Nejsme sehraní.
Všichni zabíráme odlišně.
Někdo to musí řídit, Orchonbajare.
Takhle teda ne.
Měli křičet: „Raz, dva!“
Aby byli sladění.
Musíme být synchronizovaní a postupovat ve stejný okamžik.
Čtvrté kolo zvedání železných koulí.
Na řadě je Jižní Korea.
Jdeme na to.
- Buďte rychlí jako váš soused. - Čekejte.
- Jdou na to. - Jo.
Pozorně je sledujme.
Doufal jsem, že to Korejci podělají.
Že to třeba bude nad jejich síly.
Připravte se…
Nemohli jsme to podělat.
Snažila jsem se soustředit na náš úkol.
Zapřete se o ty opory. To je ono.
To je ono.
Raz, dva.
- Dobře. Raz. - Dva.
Zatraceně.
Raz, dva.
Nečekal jsem, že to bude moje tělo takhle zvedat.
Skoro se s tím nedalo nic dělat.
Zapřít se bylo obtížné.
Raz, dva.
- Snižte se. - Všichni níž.
- Raz, dva. - Raz, dva.
Bylo to těžký.
Nakláněla jsem se dopředu, ale nešlo to.
- Zapřete se. - Musíte se odrazit nohou.
Vidíte, jak křídla nestíhají?
Holky na to nemají sílu.
Nemají.
- Zapřete se. - Musíte se odrazit nohou.
Chtěli jsme být jednotní, abychom zabírali naráz.
Ale postupovat synchronizovaně jsme nedokázali ani my.
Poval ji.
- Tref ji! - Chyť ji!
- Paráda. - Sakra, to je těžký.
- Konec hry. - Jsme o fous rychlejší.
- O sekundu? - Jo.
Jižní Korea byla úspěšná.
- Podobný čas jako my. - Jo.
Je to těžký.
Bylo to fakt náročný.
Jak to asi Mongolsko zvládlo?
Uvědomil jsem si, že všichni Mongolové
jsou neskutečně silní a že bychom je neměli podceňovat.
- Nebyli jsme sladění. - Jo.
Neměli jsme takovou páku, protože jsme nebyli sladění.
Ale když se sladíme, jde to.
Je to moc těžký.
Ve čtvrtém kole
jsem začala cítit hamstringy a lýtka.
Popadala jsem dech.
Byl to teprve začátek a čekala nás pořádná dřina.
Váha bude nyní navýšena.
Jsou tam čtyři, lidi.
Čtyři koule.
Páté kolo bylo nejtěžší.
Docela jsem se bála,
jak těžké to bude a jestli to vůbec zvládneme.
Tohle mělo být brutální.
Budilo to strach. Netušila jsem, jestli to dáme.
Páté kolo zvedání železných koulí.
První na řadě je Mongolsko.
Snažme se až do konce.
Raz, dva.
Čekejte.
Připravte se…
Neběhejte.
Bylo to brutální.
Jako bychom táhli horu. Nepohnuli jsme se, ať jsme dělali cokoliv.
Raz, dva!
Sakra, to bude náročný.
Vyčerpaná jsem už teď.
Jo, spolu. Zabořte se nohama.
Raz, dva.
- Raz, dva. - Do rytmu. Rukama i nohama.
- Raz, dva! - Dva!
- Raz, dva! - Raz, dva!
- Znova. - Dobře.
- Raz, dva! - Raz, dva!
Úplně stačilo, abychom zabírali najednou.
Dva!
Nakonec rozhodne to, který tým spolupracuje líp
a chytřeji využívá svou sílu k vítězství.
Počítají si spolu.
Takhle zůstávají v rytmu.
Věřili jsme, že vyhrajeme.
Všechno šlo podle plánu.
- Raz, dva! - Raz, dva!
Natáhni se!
Počkat, nejsem zapřený.
Zapřete se nohou.
Všichni.
Raz, dva.
Natáhni se.
Raz, dva.
Pořád je to náročné.
Teď je to nejtěžší.
Už jsme se neměli o co zapřít.
Vlajka byla před námi, ale dál už jsme se nedostali.
Pokračujte! Budu vaše kotva!
Držte ho.
Orchonbajarovy nohy.
Zapřeme se o jeho nohy.
- Tak teď. - Je zapřený.
- Raz, dva, tři! - Raz, dva, tři!
- Dva, tři! - Dva, tři!
- Už tam jsme? - Ne.
Ještě 54 sekund.
Panikařila jsem, že to nestihneme.
- Všichni najednou! - Dobře.
- Raz, dva. - Raz, dva.
Nedosáhnu tam.
- Ještě jednou. - Znovu.
Raz, dva!
No tak, zaberme!
Raz, dva!
Zbylo nám 35 sekund.
Konec hry.
Mongolsko bylo úspěšné.
Dokázali to.
A zbylo jim 35 sekund.
Mongolsko bylo na hranici svých možností a mně došlo, že ty koule budou fakt těžký.
Páté kolo.
Na řadě je Jižní Korea.
Postavíme se a budeme si počítat do dvou?
- Do tří. - Počítejme do tří.
Min-dže, makej až do konce.
Musíme poslouchat Amottiho a zabírat najednou.
Dávej pozor. Stojí to na tobě.
Čekejte.
Jdeme na to. To zvládneme.
- Bude to maso, připravte se. - Připravte se…
Tak jo, pomalá chůze.
Zapřete se a snižte se. To je ono.
Snižte se. Jo. Jdeme na to.
Raz, dva, tři!
- To je ono. - Teď se zapřete.
Raz, dva, tři!
To je ono.
Raz, dva, tři!
- Moment. - Počkat.
No tak, nedejte to.
- Moment. - Počkat.
Byli jsme naprosto bezradní.
Nic jsme nemohli dělat, protože jsme se nemohli zapřít.
Zatraceně.
V pátém kole jsem si myslela, že tu váhu asi nějak spletli.
Ty koule byly šíleně těžké.
Ale pokud by Min-dže pořádně zabral,
zvládli bychom to.
Min-dže měl říct, až bude chtít zabrat,
a všech šest by nás pak zabralo najednou.
Tak jo. Můžeme?
Raz, dva, tři!
To je ono.
Tři!
To je ono.
- Zase se pohnuli. - Posunují se.
Raz, dva, tři!
Přibližujeme se.
Min-dže, zapoj svaly.
Raz, dva, tři!
- To je ono. - Zapřete se o oporu.
Měl jsem pocit, že už tam dosáhnu, ale bohužel. Úplně mě to štvalo.
Pak mě Song-bin…
Drž se při zemi.
…přidržel za zápěstí.
Raz, dva, tři!
- Dobře. - Dobře.
- Jsem tam. - Super.
Raz, dva, tři!
- Zabořte se. - Jo.
Najednou jsem cítil, že se nehýbeme.
Něco bylo špatně.
Neměl jsem pocit, že zabíráme najednou.
Min-dže, zapři se nohou.
Zapři se nohou.
Zapři se nohou, Min-dže.
- Počkat… - Zaboř se.
Podjela mi noha.
Byl jsem zapřený a noha mi vyjela.
Raz, dva, tři.
Ležel jsem na břiše a držel se rukama, aby mě to nestáhlo dozadu.
Dobře.
Zapři se, Min-dže.
Min-dže, zapři se.
To je dobrý, zapři se.
Vydrž.
Když jsem se chtěl zapřít, měl jsem pocit, že mě to zvedne.
- Mohl bys… - Dobrý, držíme tě.
- Zaberme dopředu. - Raz, dva, tři.
- To je ono. - Super.
- Zapřel ses? - Jo.
Dobře.
Blíží se k úseku, který nám dal zabrat.
- Je to brutální. - Jo.
Raz, dva, tři!
- Raz, dva, tři! - Dobře.
Tři!
- Musíme zabrat. - Tak zaberme.
Min-dže, zapři se nohama.
Zapři se nohama.
Buď v téhle pozici.
Zaberte, lidi.
Raz, dva, tři!
Jo! To je ono.
Ještě jednou.
Raz, dva, tři!
Ještě jednou.
Raz, dva, tři!
- Dívejte. - Je to tady.
- Ještě jednou. - Jsme skoro tam.
Raz, dva, tři!
Ano!
Stejný čas.
Máme stejný čas.
- Stejný čas. - Třicet pět sekund.
Jižní Korea byla úspěšná.
Jsme na tom stejně.
- Stejný čas. - Na sekundu.
- Je to těžší, než jsem myslel. - Jo.
Měli jsme vyhrát o parník, ale to jsme se spletli.
Nejspíš je za tím to, že náš tým i Mongolové jsme finalisté.
V tlačení beden jsme používali podobné taktiky
a silově jsme na tom dost podobně.
S tak malým rozdílem jsme si je nemohli nechat utéct.
S korejským týmem jsme na tom byli dost podobně,
tak mohl vyhrát kdokoliv z nás.
Teď rozhodne rychlejší čas?
Jo, lepší čas.
Oba týmy to zvládly za 35 sekund, tak může rozhodnout jediná sekunda.
- Jo. - To jo.
K vlajce se musíme dostat co nejrychleji.
Musíme zrychlit na začátku.
Znáte ten pocit, když vás to začíná zvedat?
- Tehdy musíte zabrat. - Jo, pořádně.
Min-dže, teď jsi byl v podstatě rozvalený na břiše.
Tím se neodrazíš.
Když se rozplácneš na zem, přijdeš o páku.
Musíš se trochu zvednout.
Držel ses jen rukama?
- Nohama to nešlo. - Jo.
Pokud se takhle nezapřeš o podporu, musíš se zapřít nohama v písku.
V pátém kole jsem to podělal,
tak jsem to fakt nechtěl zopakovat
a soustředil jsem se na to, jak se mám nohama zapřít v písku.
Mezi Mongolskem a Jižní Koreou je to momentálně nerozhodné.
Nyní začne prodloužení.
Sakra, je to tady.
V něm začnou obě země současně
a vyhraje ta, která vlajku získá první.
Obě země budou zvedat stejnou váhu jako v pátém kole.
Stačí sekunda.
Bude to o fous.
Comebacky my umíme.
Ať nám neutečou.
Mongolové už ztráceli naději, tak jsme je o ni chtěli připravit úplně.
Hru na babu jsme nechtěli.
Muselo to skončit už teď.
Jižní Korea!
Do toho!
Naším cílem je vyhrát tohle prodloužení.
Každý z nás do toho jde s odhodláním nechat tam všechno.
Fakt to chceme zvládnout.
- Válečníci! - Do sedla!
- Jdeme. - Zaměříme se na sebe.
Čekejte.
Poslední kolo.
- Vyběhneme, jo? - Dobře.
Připravte se…
Všem ukážeme rychlost mongolských bojovníků.
Rychle vyhrajeme, ať je vítězství naše.
K první podpoře jsme chtěli běžet
a dál jsme se měli plazit po zemi.
Raz, dva, tři!
K první podpoře jsme chtěli běžet
a dál jsme se měli plazit po zemi.
Jako by mě nějaká nadlidská síla stáhla dozadu.
Nevadí, zvedej se!
Otočila jsem se dopředu a začala pomáhat ostatním.
Chyťte se rukama, lidi.
Raz, dva, tři.
Zdálo se, že je to velmi těsné,
a nedalo se říct, kdo má náskok.
Jste zapření?
Držte se.
Raz, dva, tři.
Jo, to je ono!
Raz, dva, tři!
Jo, to je ono!
Raz, dva, tři!
- Držte se rukama. - Dva, tři.
Raz, dva, tři.
Jako bychom splynuli v jednoho.
V prodloužení jsme se nejspíš pohybovali nejkoordinovaněji.
Raz, dva, tři.
Díky drobným radám od Song-bina jsem se dopředu posunoval velmi snadno.
Raz, dva, tři.
- Držte se rukama. - Raz, dva, tři.
Raz, dva, tři.
- Raz, dva, tři! - Tři!
- Je to super. - Použijte nohy.
Raz, dva, tři.
Pro vítězství ze sebe vymáčkneme poslední zbytky sil.
Raz, dva, tři!
Vlajka už byla téměř na dosah.
Ještě jeden krok a vítězství v Physical: Asie by bylo naše.
S posledními silami jsme se zoufale vrhli dopředu.
Raz, dva, tři.
- Skoro! - Raz, dva, tři.
No tak!
Raz, dva, tři.
- Skoro! - Raz, dva, tři!
Raz, dva, tři.
Poval ji!
Jak to udělali tak rychle?
Konec hry.
Vítězem je tým Jižní Koreje.
Vyhráli jsme!
To je mazec.
Ta váha nás povalila na záda,
ale měli jsme velkou radost.
Nechali jsme se odtáhnout a smáli jsme se jako děcka.
Bylo to úžasné.
Konečně jsme vyhráli.
Byl to splněný sen.
Mám takovou radost, že ani nevím, jak ji mám vyjádřit.
Nemohla jsem uvěřit, že jsme vyhráli.
Šílela jsem radostí.
Dostali jsme se daleko.
- Dál než jindy. - Já vím.
- Dál než posledně. - Vedli jsme si dobře, ale bohužel.
Korea byla neskutečná.
Nečekal jsem, že to dají tak rychle.
Po zapískání jsem se podívala na čas.
Stihli to do minuty.
Koreu jsem nejspíš trochu podcenil.
Byli silnější, než jsem si myslel.
Je to škoda, ale na svůj tým jsem hrdý.
Opravdu.
Všichni jsme do toho dali všechno,
takže ničeho nelituju.
Ničeho nelituju.
Dostali jsme se daleko a moc si to užili.
Physical: Asie.
Absolutním vítězem je…
Jižní Korea.
No teda.
- Skvělá práce. - Díky.
- Gratuluju. - Díky.
- Byli jste úžasní. - Díky.
- Dobrý boj. - Gratuluju.
Kapitáne vítězného týmu Kime Dong-hjune z Jižní Koreje,
podělte se o dojmy z vítězství.
Zaprvé, pořád tomu nemůžu uvěřit.
Cestou jsme museli překonat několik překážek
a nemůžu uvěřit, že se to povedlo. Ale hlavně…
V posledním úkolu proti Mongolsku
jsem si uvědomil, jak jsou vlastně silní.
Nesměli jsme polevit.
Jsem vděčný, že jsme se spolu mohli utkat.
A chci poděkovat členům svého týmu.
Mám obrovskou radost.
Je to neskutečné.
A nyní finalisté.
Kapitáne Mongolska Orchonbajare Bajarsajkane,
podělte se prosím o své dojmy.
Od začátku této soutěže bylo naším jediným cílem vyhrát.
Toho jsme sice nedosáhli,
ale máme nové zážitky a přátele
a naučili jsme se tu něco nového.
Děkujeme.
Náš tým sice prohrál,
ale naše vlajka vlaje dál.
Když jsem si toho všiml,
šel jsem jí vzdát hold.
- Naše vlajka stále vlaje. - To máš pravdu.
Stát jsme ji nechali úmyslně.
Physical: Asie.
Všechny úkoly už jsou splněné.
Finalisté posledního úkolu z Mongolska,
poprosím vás o pár posledních slov,
než zničíte svá torza.
Nejdřív chci k vítězství ze srdce poblahopřát Jižní Koreji.
A děkuju svému týmu, že to se mnou vydržel až sem.
V průběhu hry jsem ničeho nelitoval.
Bojovali jsme jako lvi
a na svůj tým jsem hrdý.
Jižní Korea byla silnější, než jsem čekal.
Soupeřům chci poděkovat,
že díky nim teď vím, že musíme být silnější.
Dali jsme do toho vše a byli stateční.
Chci říct, že nemám žádné výčitky.
Náš kapitán Orchonbajar nás neustále povzbuzoval…
A abych byla upřímná,
když tahle soutěž začala a já v ní viděla sportovce z jiných zemí,
neměla jsem pocit, že jsem dost silná.
Ale nedopustila jsem,
abych si začala připouštět, že budeme vyřazeni,
protože jsem týmu věřila.
- Enku-Orgile. - Jo?
Takhle to asi udržíme!
Samozřejmě.
Kvůli nim jsem do toho dávala všechno.
V úplně každém úkolu.
Dobrá práce, lidi.
Nakonec jsem podle mě ukázala, jak tvrdí mongolští judisté vlastně jsou.
Reprezentovat Mongolsko pro mě byla pocta.
Reprezentovat Mongolsko a mongolskou akrobacii byla pocta.
Už deset let si říkám,
co můžu dělat se svými dovednostmi
a limitem svých psychických a fyzických schopností
a kolik toho vlastně vydržím.
Soutěž o přežití Physical: Asie
byla dokonalou příležitostí k zodpovězení těchto otázek.
Podle mě mi to úplně změní život.
Tak zase někdy, kámo.
Nezastavím se a nevzdám se.
Budu dřít ještě usilovněji.
Slibuju.
Bože, budu brečet.
Beru si z toho,
že nemusíte uspět nebo vyhrát ve všem.
Raz, dva, tři!
Jde o to, jak se ke všemu postavíte,
co cítíte,
co se naučíte,
a taky jde o lidi…
se kterými si vytváříte vzpomínky.
Přesně na tomhle záleží.
Snad byli všichni hrdí, že jsou z Mongolska,
a odnesou si z toho jen to nejlepší.
Díky každému, kdo nás na této cestě podporoval od začátku až do konce.
Tohle je asi konec.
Nyní se o své dojmy podělí
naši šampioni z Jižní Koreje.
MMA zápasník jsem asi 20 let,
ale nikdy jsem nevyhrál pásek ani zlatou medaili.
Trápilo mě to a říkal jsem si, jestli na to nemám, nebo mám jen smůlu.
Tohle torzo pro mě má větší cenu než jakákoliv medaile.
Budu ho opatrovat
a s vděčností budu trénovat ještě usilovněji.
No ty jo.
Teď to na mě dopadá.
Je to síla.
Pamatuju si úplně všechno.
Můj tým byl skvělý od samého začátku.
Jižní Korea!
Do toho!
Spojte se. Dovnitř.
Pořád mám pocit, že jsem slabý.
Raz, dva, tři!
Že sám prostě nejsem dost silný…
ale se svým týmem jsem silnější.
Jižní Korea!
Do toho!
K vítězství nás podle mě dotlačilo právě naše pouto.
Všechny společné okamžiky…
Raz, dva, tři!
…nás spojily v jeden tým…
- Jsme silní. - Je to mentální hra.
…který překoná každou překážku.
Byli jsme stále silnější.
Soutěž poslední visící
mě úplně zničila, a to jak psychicky, tak fyzicky.
Moje sebevědomí silně utrpělo a došlo mi, že mám ještě velké mezery.
Omlouvám se.
- To ne. - Ale snažila ses.
Dalas do toho všechno. Vedla sis úžasně.
Ale můj tým mě povzbuzoval
a celou dobu mě neskutečně podporoval svými slovy i tím, že mi byl oporou.
Díky tomu jsem silnější a odolnější.
Min-dže, vedl sis skvěle.
Min-dže, byl jsi úžasný.
Vedl sis skvěle.
Je to jakási životní lekce,
takže vám můžu jen poděkovat.
Už tam budeš, Min-dže!
Naučil jsem se nevzdávat…
a do všeho dávat všechno.
- Skvělá práce! - Paráda!
Vrátím se na písek v ssireu,
ale na písek z Physical: Asie
budu vzpomínat navždy.
Tuhle radost znám z druhé série.
Ale tentokrát jsem se o ni mohl podělit s celým týmem,
z čehož mám radost.
Sdílet vítězství s týmem
a zažít tohle všechno bylo opravdu úžasné.
- Jižní Korea! - Jsme hrdí a silní!
My, Jižní Korea, jsme ochránili svá torza…
a své zemi přinesli slávu.
Physical: Asie.
V průběhu soutěže jsme zkoumali různé typy postav,
abychom našli tu nejdokonalejší.
Naše snaha najít vrchol fyzické kondice
bez ohledu na pohlaví, věk a rasu…
bude pokračovat.
THAJSKO
SUPERBON
SUN
ANUČA JOSPANJA
PLOY
JAR
INDONÉSIE
FILIPÍNY
TURECKO
JAPONSKO
JÚŠIN OKAMI
JÓŠIO ITOI
SÓIČI HAŠIMOTO
KACUMI NAKAMURA
NOINOKA OZAKI
KANA WATANABE
MONGOLSKO
ORCHONBAJAR
DULGÚN
LAKVA-OČIR
ENK-ORGIL
CHANDSUREN
ADJASUREN
JIŽNÍ KOREA
KIM DONG-HJUN
AMMOTI
JUN SONG-BIN
KIM MIN-DŽE
ČANG UN-SIL
ČCHE SUNG-JON
Překlad titulků: Tomáš Pikl