MILANO 29. DECEMBER 1985
Pravosodni sistem v tej državi je močno bolan,
zato zahtevamo spremembo!
Hočemo pravico ki bo pravična!
Pravica mora biti pravična!
Dostojno pravne države!
Dostojno civilizirane in demokratične države!
Pravica mora biti pravična!
Enzo je držal svojo besedo,
ni nas razočaral, ni pobegnil.
Obljubil je, da se bo predal, in to tudi naredil.
Zares je radikalen borec.
Imel je možnost pobegniti v tujino,
da bi se zaščitil po sramotni obsodbi.
Nihče mu ne bi zameril. Vendar ni.
Tu v Milanu bo čakal v hišnem priporu
na pritožbeni postopek.
Enzo! Enzo!
Dragi prijatelji, čisto kratek bom.
V teh tednih sem se odpovedal mestu evropskega poslanca
in se odrekel imuniteti.
To sem naredil z namenom, da ustvarimo deželo resnih ljudi,
ki govorijo to, kar delajo, in delajo, kar govorijo.
Italija je polna slepcev, ki se pretvarjajo, da vidijo.
Toda v mojem primeru, kot pravi Marco,
niso hoteli videti.
Bali so se, da bi priznanje, da sem nedolžen,
ogrozilo verodostojnost
njihovega grandioznega in bliskovitega pregona "Camorre".
Bali so se, da so naredili napako.
Mar se sodnik ne more zmotiti in priznati napake?
Jaz pa, ki sem kriv samo zato, ker sem nedolžen,
se ne bojim.
Izzivam jih tako,
da svoje telo prostovoljno predajam
državnim oblastem.
Bravo, Enzo!
Enzo! Ezo! Enzo!
Enzo, najboljši si!
Naš junak si!
Se vidiva pozneje. -Prav.
Me boste vklenili? -Ni treba, spoštovani.
PORTOBELLO 6. epizoda
Nesreča, ki se je zgodila v jedrski elektrarni Černobil
v Ukrajini, se zdi še bolj resna.
Ni veliko znanega o katastrofi, ki je najbrž terjala veliko žrtev.
Kot sporoča TASS, sta umrli dve osebi.
Obstaja skrb zaradi radioaktivnega oblaka nad severno Evropo.
V Benetkah poteka srečanje ministrov za zunanje zadeve
sedmih zahodnoevropskih držav.
Osrednji razpravi sta razoroževanje in mednarodni terorizem.
29. APRIL 1986
... ocenjujejo škodo.
Niti besede o pritožbenem postopku.
Bodiva realna, primer Tortora ni več zanimiv.
Trenutno sem samo italijanski državljan,
obsojen na deset let zapora, denarno kazen 50 mio. lir
in prepovedjo opravljanja javne funkcije.
In še vedno velja.
Kaj?
Moja obsodba.
Marmo je tu.
Dober dan. Vse v redu?
Dober dan.
Torej so tebi dodelili primer Tortora.
Si videl dokumentacijo?
Na kupe je je. Si zadovoljen?
Nisem je še utegnil pregledati.
Včeraj so mi dodelili primer.
Sojenje bo v času svetovnega nogometnega prvenstva.
Upam, da boste že prej končali. Saj je samo pritožba.
Če nam bodo dovolili nadaljevati.
Tortorova obramba zahteva, da sojenje prestavijo v Milano.
Dvomijo o naši strokovnosti.
Ampak mislim, da nam ne zaupajo.
Poteza obupancev, ki jih ne bo nikamor pripeljala.
Sojenje bo ostalo tu, kjer je.
In kaj misliš ti?
Pregledati moram goro materiala. Moramo biti čisti kot solza.
Michele, radikalci so hoteli, da umrem.
Hoteli so mi dodeliti varnostnike.
Situacija je nevarna, da boš vedel.
Ampak zdaj se je že umirilo, ne?
Še dobro.
Srečno. Dober tek in lepo nedeljo ti želim.
Adijo.
SODNIK
NEAPELJ, CASTEL CAPUANO SODNI ARHIV
Mačka. -Tu je zaradi miši.
Tu so vsi dokumenti s sojenja.
Kako so arhivirani?
Kako? Po seznamu skesancev.
Vse, kar je rekel Barra.
Vse, kar je rekel Pandico.
Vse, kar so rekli Melluso,
Imperatrice,
Sanfilippo,
Villa in tako naprej.
Veliko skesancev je.
Pričanja niso kronološko arhivirana. -Ne, kolikor vem.
To je treba urediti.
Res želite na novo arhivirati vse to?
Začniva.
Korak za korakom.
ZASLIŠANJE POLICIJSKA POSTAJA PASTRENGO
Kdo je? -Sodnik Morello.
NEAPELJ POLICIJSKA POSTAJA PASTRENGO
Dober večer, g. sodnik.
Tu so bili zaprti skesanci in odpadniki.
Vsak v svoji celici? -Ja. Samo v eni so bili štirje.
Veliko skesancev je bilo, kar prihajali so.
Mi in sodnik nismo bili pripravljeni na to. To je bilo nekaj čisto novega.
Hudi kriminalci, zaprti zaradi večkratnih umorov.
So komunicirali med seboj?
To je policijska postaja, ne zapor,
ki smo jo prilagodili potrebam.
V kateri celici je bil Pandico?
So bile celice ves čas odprte? -Ja, čez dan.
To je TV soba.
Tu so skupaj s karabinjerji gledali tekme Napolija.
Ali pa "Sanremo",
polnočnico, čudež Svetega Januarija.
Sodelovali so, pa smo bili ustrežljivi do njih.
Ni bilo popuščanja ali zmanjševanja kazni,
naredili pa smo jim kakšno manjšo uslugo.
Hoteli so zaščito, udobje.
Nekoč je pred navzkrižnim zaslišanjem
tip, ki je ubil znanega gangsterja Turatella...
Pasquale Barra. -Zahteval in tudi dobil šampanjec.
Pridite.
To je soba, v katero so Tortoro prinesli na nosilih
februarja 1984.
Dobro. -Točno sem.
Govorili ste o hrani in šampanjcu.
Skesanci so hoteli dobro hrano,
zato je poveljnik poklical ministrstvo
in rekel, da nimamo denarja za vse njihove želje.
Di Pietro je dal denar iz lastnega žepa.
Ko se je preliminarna preiskava končala,
je od ministrstva zahteval povračilo stroškov,
a so ga takoj zavrnili,
kajti tega ni nihče odobril.
V Italiji je vedno tako. Kdor je dal, je dal,
kdor je dobil, je dobil...
Toda zgodil se je nevideni čudež.
Člani "Camorre" so začeli govoriti, veliko jih je bilo,
pa so nam rekli, naj bomo prizanesljivejši.
Torej so se v teoriji oziroma v resnici
vsi ti skesanci in odpadniki
dogovarjali glede tega, kaj bodo povedali sodnikom,
se strinjali.
Ne vem, je pa res, da so imeli določeno svobodo.
Svobodo?
Edino, česar niso zahtevali, je, da bi šli ven po sladoled
ali na sprehod na sveži zrak.
Ne da bi se seveda oddaljili.
Če so bil zadovoljni, so bil voljni sodelovati.
Kar je razumljivo, ne? To je bil cilj.
Smem?
Morello ni tu?
Ne, od doma dela.
Kaj pa je to?
Kronološko pričanje skesancev.
Kaj so rekli, kje in kdaj.
Čemu to? -Za pritožbeni postopek.
Sodnik hoče začeti od začetka.
Od izjav pod zaprisego, soočenja obtožencev, pričanj, vsega.
Pa smo spet na začetku.
Nov sodni proces?
Sojenje je vendar že bilo.
To nasprotuje postopku.
Tega ne more narediti.
Samo uslužbenec sem, ne ubijte sla.
10. JUNIJ 1986 PRITOŽBENI POSTOPEK
SOOČENJE PANDICO - BARBARO
G. Barbaro, Giovanni Pandico je izjavil,
da je bil posrednik med vami in Enzom Tortoro,
ko sta bila oba priprta,
da bi posredoval pri dogovarjanju glede mamil.
Kakšnih mamil, oprostite?
Slavni prtički,
ki so po trditvi g. Pandica
označevali pošiljke mamil.
Ne, to je laž.
Oprostite.
Go. Nadio Marzano in Renata Vallanzasca fotografirajo.
Mislim, da je to prepovedano.
Odstranite fotografa.
Nadaljujte.
G. sodnik, to je laž.
Ta človek zavestno laže.
On je utelešenje laži.
Jaz govorim resnico, on laže.
Ne iz zlobe,
pač pa zato...
Ker je nor.
Prtičke sem izvezel z lastnimi rokami
pred tvojimi očmi, ti pa si bil obseden s Tortoro.
Spoštovani sodnik, sovražil ga je,
prav fouš mu je bil.
Oprostite, kaj pomeni foš?
Fouš.
Pojasnite sodniku.
Bil je ljubosumen, zavidal mu je.
En dan je bi njegov prijatelj, naslednji dan sovražnik.
Trdil je, da komunicirata v mislih.
Govoril je o telepatiji in takih čudnih stvareh.
Rekel je, da lahko komunicirata na daljavo,
skratka take stvari.
Razumem.
Ampak vrnimo se k prtičkom.
Ste ali jih niste poslali Tortori?
Ja, in Tortora mi je odgovoril.
Nekateri so rekli, da je to izsiljevanje,
ampak RAI mi jih je plačal. Imam tudi potrdilo.
Čisto jasno je, g. sodnik, da so morali narediti vtis, da je vse normalno.
Ampak za to normalnostjo se skriva drugačna resnica.
In že tisočič ponavljam.
Tortori si dostavil nekaj pošiljk mamil.
Kdaj pa? Sploh nisem član "Camorre".
Kdaj? V 70-ih, 80-ih.
Laže. -Seveda laže.
V tem času je bil obtoženec v zaporu.
Zahtevamo, da g. Barbaro pove,
od kdaj do kdaj je bil zaprt v "Porto Azzuru".
Ugovor. Odvetnik vpliva na pričo.
GLAVNI DRŽAVNI TOŽILEC
Kakšno zvezo ima to?
Zanima nas bistvo, ne pa oblika zakona,
človeška resnica te boleče zgodbe.
Navadno blebetanje. -Hvala za lekcijo, profesor.
Naj priča nadaljuje, hvala.
V zaporu "Porto Azzuro" sem bil od leta 1972 do 1981.
Kako naj bi mu dostavil mamila, če pa sem bil v zaporu?
Nikomur nisem mogel prav nič dostaviti.
Zapišite to.
Bravo, odvetnik.
Vse so proučili. Obnašajo se kot vsevedi.
Nesposoben si.
Mamila si dostavljal Tortori v času hišnega pripora.
Kako, če sem imel pa stalni nadzor?
Lažnivec.
Vse živo si je sposoben izmisliti.
Lažnivec!
Poročen je z lažjo,
medtem ko jaz objemam resnico, splošno dobro in pravico.
Tu sediš, pa sploh nisi z nami, ne obstajaš.
Ti si nor!
Ga slišite?
Kaj pa govoriš?
Tvoje bitje ne obstaja, izginilo je.
Saj sem vendar tu!
Ti si nor! Nori lažnivec!
Ne obstajaš. -Kakšen norec.
Ga slišite? -Imaš 30 sekund avtonomije.
DIAGNOZA: Zaslišanec kaže klinično sliko,
ki ustreza shizofreniji.
Tendence do patološkega laganja in manične preganjavice.
Izkrivljena percepcija resničnosti.
Shizofrenija.
Paranoja.
Patološko laganje.
Tu ne piše, da ima moj sin pravico do statusa invalida.
19. JUNIJ 1970
Vaš sin je star 30 let, moral bi delati.
Če pa ni zdrav.
Kaj mu je? -Zjutraj ne more vstati.
Vzgoja in demokracija. 15 minut je minilo, na vrsti je naslednji.
Oprostite, gospa.
Izvolite.
Giovanni Pandico. Kopijo rojstnega lista potrebujem.
Saj ga imate. Kaj vam bo še en?
Ta je zmečkan.
Tule je zmečkan.
Kako dolgo bom moral čakati?
Naslednji.
Nesposobnost, malomarnost,
ta zoprna aroganca... Veste, zame je to...
Ga. Marzano, hoteli ste ponovno pričati.
Kaj bi nam radi povedali?
Tisto, česar vam nisem mogla povedati na prejšnjem sojenju.
Zakaj pa ne? Ste se nenadoma česa spomnili?
Strah me je bilo in vedla sem se kot norica.
Ampak vedno vžge. Nihče nič ne ve o norosti.
Ne, ti si res nora!
Tišina!
Spoštovani sodnik, če je ženska psihopatka...
Tišina, Barra!
Bi jo morali zapreti. -Tišina!
In to v norišnico.
Kaj je to? -Tišina!
Koga in česa ste se bali?
Pasqualeja Barre.
Grozil mi je, prepovedal, da bi povedala drugače.
Morala sem reči to, kar je zahteval,
sicer bi me ubil.
Zanj je ubijanje šala.
En umor več ali manj.
Zanj je ubiti človeka...
... kot bi pohodil ščurka.
Črnega, gospod sodnik.
Ne prekinjajte.
Sicer pa so vsi ščurki črni.
Reči hočem, da jih ne smemo mešati s hrošči.
Ravno sem prebral "Zlatega hrošča" od Edgarja Allana Poeja,
prav posebna knjiga.
Dovolj, Pandico! -Prav, spoštovani sodnik.
Policaj, res je dobra knjiga. Priporočam vam jo.
Torej gospa Marzano...
Torej...
Enza Tortore niso posvetili v mojem stanovanju.
Leta 1978 sem bila v Madesimu s sinom,
ki ni še dopolnil eno leto.
Obstaja najemna pogodba za stanovanje v Milanu,
ki je bila sklenjena leta 1979.
Stanovanje pred tem še ni bilo gotovo.
Ni bilo še vseljivo.
Torej ni bilo nikakršne iniciacije?
V mojem stanovanju že ne.
Zapisnikar, ste zapisali?
Obsedeni ste s tem, da zapisnikar morda ne zapisuje.
Ja, saj se je to med prvim sojenjem pogosto dogajalo.
Z izgovorom, da je bila gospa zmedena.
Še ena profesorjeva lekcija.
Gospa, pri polni zavesti, potrjujete, kar ste rekli?
Ja.
Vse potrjujem.
Hvala, prosti ste.
Draga, prav si naredila.
Ne boj se.
Mrha zlobna.
Kako je mali? Je zrastel?
Je čeden tako kot ti?
Bravo, Nadia.
Spoštovani sodnik, povsem jasno je, kam to pelje.
Namesto da bi sodili obtožencem,
sodite skesancem.
Veliko ljudi ste slišali,
ki so se umaknili ali pa zgodbo spremenili v Tortorovo korist.
Pa veste, zakaj?
Zato, ker se bojijo.
To so poskušali tudi z mano.
Rekli so, naj umaknem obtožbo proti Tortori.
Toda kljub pritiskom
sem tu in potrjujem vse, kar sem rekel doslej.
Posebej to, da je Enzo Tortora delal za šefa mafije Francisa Turatella.
Glede na to, da nimam kaj izgubiti, bom začel od začetka.
To je pravi moški!
Tišina!
Tišina v celicah!
Tišina!
Melluso je junak, ki si zasluži spoštovanje!
Tišina!
Nepismeni junak.
Obtoženec Vallanzasca je zahteval soočenje z vami.
Privolite?
Kakor želite.
Čeprav ne vem, kaj hoče.
Dokazati hočem, da si lažnivec!
Ne bojim se ga.
Pripeljite Vallanzasco.
Zdaj bomo slišali, kako me bo nasilni morilec,
bančni ropar in ugrabitelj branil.
Naj slišimo, zakaj. -To je čar prenosa v živo.
Ti smet!
Ubil te bom!
To niso samo besede. Res te bom ubil.
Jasno, Renatek?
Jebi se.
Ti parazit!
Te ni sram, da si s temi štirimi "Camorrinimi" drekači?
Tja se pojdi šopirit, kreten.
Renato, misli na svojo mamo. -Zase se brigaj.
Kako lepe modre oči imaš.
Oziroma svetlo modre.
Kako čeden si, Renato. Kot francoski princ.
Res si čeden. -Uniči ga.
Kaj je, g. Vallanzasca?
Nič.
Hoteli ste govoriti z mano.
Torej govorite z nami.
Kot prvo nimam nobene zveze s "Camorro".
Vi ste me zvlekli v to.
Tako kot ta gospod.
Najprej trdi, da sem član "NCO", potem, da mu je Turatello dajal mamila,
da bi jih dal Tortori, ki naj bi jih razpečeval. Same laži.
Melluso sploh ni poznal Turatella.
Kar nekaj govoriš! Obstaja fotografija, na kateri sta skupaj.
Tišina!
Gianni. -Renato.
Povej, kdaj si spoznal Turatella?
Zdaj se ne morem spomniti, kdaj točno.
Nisem te vprašal za točen dan. -Ne spomnim se.
Ne bodi kot Tortora, ki me je spraševal o barvi nogavic in kravate...
Gianni, nehaj s tem.
Ne vedi se do mene kot do Tortore, ker jaz nisem on.
Pred vsemi ti bom v rit zabil korenje!
G. Vallanzasca, obnašajte se, nismo na tržnici.
Gianni,
pojma nimaš o mamilih v Milanu.
V Milanu si bi mali lopov, ropar stark,
zvodnik mladih deklet,
ki si jih na obrobju mesta silil delati.
Samo neznaten prevarant si.
Lepi Gianni. Gianni cha-cha-cha.
Kaj hočeš od mene, Renato?
Turatello je imel tetovažo. -Tetovažo?
Na levi roki.
Kakšno tetovažo je imel?
Je to tvoj as iz rokava? Tetovaža?
Ja.
Kakšno tetovažo je imel?
Se ne spomniš?
Naj ti pomagam.
Bila je žival.
Tetoviral se je v priporu za mladoletne.
Preidi že k stvari za božjo voljo. -Povej, kaj je imel tetovirano.
Pusti, da odgovorim. Na padaj mi v besedo.
Tudi ti nisi nič vedel o tetovaži.
Kaj je imel tetovirano? Ne zapravljaj časa, jebenti!
Nekaj sem te vprašal!
Kaj je imel tetovirano?
Nisem opazil tetovaže.
Pravzaprav zapišite, da je nikoli nisem videl.
Tako, gotovo.
Tako velika tetovaža na levi roki,
on pa je ni nikoli videl.
Veste, zakaj?
Zato, ker je Turatello take, kot si ti, držal na distanci.
Sploh ne bi mogel govoriti z njim.
To ni res!
Pazi, zdaj bo prišel korenček.
Spoštovani sodnik, Turatello je imel punco.
Kdo je bila?
Kako ji je bilo ime?
Je bila visoka, majhna, blond, temnolasa?
Kakšna je bila?
Rekel si, da si ga dobro poznal, ne? Pa jo opiši.
Resnica je, da veš en drek.
Vem, kaj hočeš doseči.
To počneš, da bi branil Tortoro.
Jebe se mi za Tortoro!
Ja, ker je to zate moralno vprašanje, ker si na misiji.
Spoštovani sodnik. -Ja.
Melluso je pravkar rekel, da je pomoč Tortori moralno vprašanje,
stvar principa, principa pravice.
To je prostovoljno priznanje.
Priznanje, resnica.
Hvala, Melluso, da vam je to ušlo iz ust.
Sem to rekel?
Renato Vallanzasca, je iz ljubezni do resnice
in ker ne prenese, da bi nedolžen človek pristal v zaporu,
pričal proti lažnivemu tožniku.
In ga javno osramotil.
Toda pravkar je rekel, da mu ni mar za Tortoro.
Dobesedno, da se mu jebe zanj.
Nimam komentarja.
Tudi on ni poznal Turatella.
Kako neumen si.
Spoštovani sodnik...
SKLEPNA BESEDA TOŽILSTVA
Obramba trdi, da ja Pandico nor in nezanesljiv.
Nor človek je nezanesljiv,
ni pa kazensko odgovoren.
Pandico se ni nikoli skliceval na to luknjo v zakonu.
Priznal je svojo krivdo.
S tem priznanjem je poslabšal svoj položaj.
Pandico se ni nikoli poskušal izgovoriti na diagnozo.
Pa tudi če bi bil nor,
norost ni trajno stanje.
Spreminja se, spremenljiva je.
Priznati moramo, da vsi v sebi nosimo kanček norosti,
ki ga k sreči lahko nadziramo.
To je razlika.
Pandico je morda bil nor,
toda danes moramo priznati, da se je spremenil.
Bister je in nikoli protisloven.
Tisti, ki lažejo, pa se slej ko prej izdajo.
Giovanni Pandico ni bi nikoli protisloven.
Paranoja? Zgodovina je polna paranoičnih genijev.
Točno tako.
Tako kot Torquato Tasso, in toplo priporočam njegova dela,
ali veliki neapeljski kipar Vincenzo Gemito,
ki se je prostovoljno prijavil v umobolnico.
Sami veliki umetniki.
Mogoče ste tudi vi, državni tožilec, malce paranoični.
Seveda.
Tudi sebe lahko dodam na seznam.
Pandico, ne prekinjajte ga.
Oprostite, nisem si mogel pomagati.
Pa Melluso?
Norost ni njegov problem.
Ali mu verjamete ali pa ne.
Tako.
Dejstvo, da se ne spomni podrobnosti srečanja s Tortoro
ali Turatellovega zasebnega življenja...
Daje verodostojnost njegovim besedam,
kajti če bi lagal, bi se bolje pripravil
in bi poznal podrobnosti, ki so tako všeč javnosti.
Pa sodnikom tudi.
In sedem skesancev še naprej potrjuje njegove trditve.
Spoštovani sodnik in porota,
Enzo Tortora
ni zlobni trgovec s smrtjo,
in to je pomembna novost, ki vam jo želim predstaviti.
Je samo stranski igralec v "Camorri",
in to bom upošteval kot pomembno olajševalno okoliščino.
Toda Tortora je prav tako, pa brez zamere,
lažnivec.
Laganje je v njegovi naravi.
Tortora je fant, ki je med poletnimi počitnicami
lagal, da je videl Gospo,
zato da bi podaljšal počitnice in s tem pokazal
svojo domišljijo
in drzno odločnost,
ki jo v Tortori vidim še danes.
Po drugi strani pa mora lagati,
da bi obdržal status slavne osebe, ki ga je nedvomno dosegel s trudom.
Da bi odigral to vlogo,
je moral
imeti kemično podporo.
Zato bi ga opisal bolj kot uporabnika in...
"Snifal je kot nor." Tako piše v zapisniku.
In ne kot prekupčevalca.
Končajte, prosim.
Želim sledeče...
Ne izrecite mu oprostilne sodbe,
saj bi to pomenilo,
da ne verjamete Pandicu, Mellusu in Barri.
Torej bi morali
oprostilno sodbo izreči vsem obtožencem.
Spoštovani sodnik, oproščeni naj bodo vsi ali pa nihče.
Zakoni mora veljati za vse enako.
Nimate izbire.
Tako se dela. Bravo!
Živjo.
Živjo, Tullio.
Prejšnji teden je bila v Modeni poraba širokolistne zelenjave
za 70 % manjša kot običajno.
Jedrska elektrarna Černobil ima štiri reaktorje.
Vsak ima kapaciteto tisoč megavatov električne energije...
Te ne moti?
Ne.
Kako gre?
Končali so, zdaj smo na vrsti mi.
In?
Tortora je nedolžen.
Mar ni član "Camorre"?
Barra se kesa in ne omenja Tortore.
Pandico se kesa in ne omenja Tortore.
Omenil ga je šele, ko mu je tožilstvo pokazalo
Tortorovo ime v rokovniku Pucove punce,
vendar pa ni pisalo Tortora, pač pa Tortona,
in poleg je bila telefonska številka.
Ne ujema se.
Šele po tem, ko je videl rokovnik.
je Pandico priznal, da je Tortora član "Camorre".
Barra mu je sledil, a šele po 18. zaslišanju.
Tam se je sprožil val priznanj in kesanja.
Vse same izmišljotine.
In na sodišču se ni obnesla nobena obtožba,
vse dokaze pa so ovrgli.
Stvar je v tem, da so skoraj vsi sodniki
v neapeljskem sodnem sistemu, vključno z mano,
verjeli tem kriminalcem, ki so lagali brez kančka sramu,
ne da bi vsaj malo dvomili
o njihovem domnevnem kesanju.
Sodniki so tako zelo vajeni molka,
da ne izvlečejo niti besede,
in ko potem morilec iz "Camorre",
ne da bi kaj hotel v zameno,
prizna, izda imena, pove dejstva...
Sodniki to vidijo kot čudež.
Bi lahko verjel?
Napisano priznanje, ki ga je podpisal
priča sostorilec?
Poleg njega pa še veliko drugih.
Potemtakem je preverjanje dejstev povsem nekoristno.
Jaz ti verjamem.
To je dejstvo zaupanja, olajšanje.
Če je Tortora nedolžen, bo oproščen.
Jim boš to povedal, ko bodo razsojali?
12. SEPTEMBER 1986
Slišali smo sklepni govor. -Končali smo.
Če kdo od tožilcev,
odvetnikov ali obtožencev želi še kaj reči,
naj to naredi zdaj, preden se bomo umaknili in razsodili.
Jaz želim.
Poslušamo.
Naj zapišem? -Ja.
Ne provociraj ju.
Ego sodnikov nima meje.
In brez pridig.
G. državni tožilec,
nekaj me je na tem zadnjem sojenju še prav posebej prizadelo.
To pa je najnovejša transformacija, ki sem jo doživel po vaši zaslugi.
Nič več nisem ciničen trgovec s smrtjo,
pač pa strahopetec, naivnež,
ki se je pustil pretentati, ker mu je zmanjkalo denarja.
Da si bomo na jasnem.
Če bi v trenutku šibkosti res prekupčeval z mamili,
in to s kilogrami mamil, kot je bilo rečeno,
ne bi bil strahopetec,
pač pa kriminalec.
In ne zahtevam milejše kazni.
Če me boste spoznali za krivega,
me lahko obsodite na 30 let zapora.
G. državni tožilec, vidim, da ste brskali
pa poceni tabloidih izpred 30 let.
In res je, da sem v nekem intervjuju
rekel, kako sem se leta 1948 kot otrok
s prijatelji zabaval
in rekel, da smo v neki votlini videli Devico Marijo.
Drzna šala, priznam.
Sprašujem se, ste bili tudi vi kdaj mladi?
Upam, da ste.
Iz te zgodbe ste izvlekli zaključek.
Če se je kot otrok pretvarjal, da je videl Devico Marijo,
je Tortora potemtakem lažnivec in bi lahko bil član "Camorre".
Človek z več obrazi.
G. državni tožilec, menim, da se je veliko manj resno
pretvarjati, da si pri 18. videl Devico Marijo,
kot verjeti to, kar verjamete vi.
Besedam Giovannija Pandica,
shizofrenika in morilca.
Ali pa besedam Mellusa,
lopova in zvodnika.
Ali pa besedam Barre, množičnega morilca,
ob čemer vse naštete prikazujete kot junake.
Pri tem sojenju
nisem bil obtoženec, ki mu je treba soditi.
V določenih trenutkih se od tega kar naježim.
Počutil sem se kot sovražnik, ki ga je treba poteptati.
Kajti ta šibek človek
že od prvega dne govori, da je nedolžen.
Kajti ta šibek človek
je zamajal vaše prepričanje,
na podlagi katerega ste ali do konca vdani ali pa kriminalci.
Možno pa je tudi, da ste povsem nedolžni.
In jaz sem to razliko drago plačal.
Prisodili so mi deset let zapora za povezavo s "Camorro", za mamila...
Ne žalite me več, prosim.
Na koncu bi moral reči, da imam vero.
Toda vprašal bi vas...
Bi na mojem mestu vi imeli vero?
Pravim vam, da sem nedolžen!
To vam govorim že tri leta!
Isto pravijo tudi dokumenti in dejstva, ugotovljena na zaslišanju!
Nedolžen sem.
Iz vsega srca upam,
da ste nedolžni tudi vi.
Hvala.
To bi nam lahko prihranil.
Sodišče prekinja zasedanje.
Čudovito.
Naslednji?
Enzo Claudio Marcello Tortora.
Vstanite.
15. SEPTEMBER 1986 RAZSODBA
V imenu italijanskega ljudstva pritožbeno sodišče v Neaplju
na podlagi 523. člena kazenskega zakona
v razveljavitvi razsodbe
z dne 17. septembra 1985
po pritožbi tožilstva,
zaradi pomanjkanja časa ne bom imenoval vseh obtožencev,
izreka oprostilno sodbo obtožencema Sanfilippu Salvatoreju...
Oproščen sem! -In Giovanniju Mellusu.
Po prejšnjih obsodbah so oproščeni tudi Vincenzo Atraus, Mario Corinno,
Gerardo Mandato, Nadia Marzano...
Renato Vairano, Renato Vallanzasca...
Sodišče po pritožbenem postopku razveljavi prejšnjo razsodbo
in nalaga plačilo sodnih stroškov
Mariu Robertu Ascariji, Domenicu Donnarummi,
Francu Matanu, Giovanniju Pandicu...
"Deveta postaja: Jezus je že tretjič padel."
Ker niso storili zločina in kaznivega dejanja
po 416. in 416-b členu kazenskega zakona
in ker opisano dejanje zločina ne obstaja v 71. členu o mamilih,
izreka oprostilno sodbo predhodno obsojenim obtožencem:
Aniellu Cozzolini, Riccardu Cozzolini, Anni Marinello, Luigiju Mocciu
in Enzu Claudiu Tortori.
Sojene je končano.
Vsi ste člani "Camorre"! -Pojdi k hudiču!
Sodnik, komentar o razsodbi.
Obsodili smo tiste, ki si to zaslužijo, druge pa oprostili.
Ta zgodovinska razsodba predstavlja pravo pravico.
Zanašam se na božjo vsevednost, saj človek dela napake.
Zadovoljen sem, toda resnica je, da je Tortora član "Camorre"!
Bog nas gleda.
Čakajte, želim reči... -Vlada nas mora braniti.
Srečno. Srečno.
Pridite sem, da dam izjavo. Prekleto!
Italija je na nogah! Tako je!
"Jokajte, nedolžni otroci,
raje spokojni, vendar pravični.
V tej deželi besni veter,
ki uničuje gozdove in gozdna območja,
sivo grozeče nebo
pa se pripravlja na strašno nevihto.
Zakaj se smejite?
Ne, saj se ne.
Je bil to Pascoli? -Pandico.
Vseeno Giovanni.
Vsa čast. Krasno. -Hvala.
Za vas.
Kaj? Ne smem.
Pameten mladenič ste.
Koliko ste stari? 25, 26? -24.
Jaz sem bil v vaših letih že za zapahi.
Da preživiš tako dolgo v zaporu,
moraš imeti interese in prijatelje.
Prosim vas, ne smem.
Ne bi smeli, če bi jaz hotel kaj v zameno.
Jaz pa ne zahtevam ničesar.
Samo ljubitelje poezije želim nagraditi.
Vzemite, ne užalite me.
Ne, nikoli. Greva.
Policaj je podkupljen!
Vzel mi je uro!
Z upravnikom hočem govorit! Upravnik!
Policaj je podkupljen!
Pokličite upravnika!
MILANO 20. FEBRUAR 1987
Torej,
kje smo že ostali?
Veliko bi vam lahko povedal, a bom rekel samo eno.
Dovolite mi eno misel.
To je z mano prestajalo veliko ljudi.
Skupaj z mano so trpeli
ta strašna leta.
Veliko ljudi mi je dalo, kar je bilo v njihovi moči. Denimo molitev.
In tega ne bom nikoli pozabil.
In dovolite mi,
da se zahvalim
vsem tem ljubim dobrim ljudem.
Pa sem povedal.
In še nekaj bom dodal.
Tu sem,
vem,
in govorim v imenu tistih, ki ne morejo govoriti.
In takih je veliko.
Še preveč.
Tu sem in tu bom
tudi zanje.
Zdaj pa
začnimo tako,
kot smo začenjali nekoč.
Tu je.
Ob spremljavi koračnice iz "Aide".
Dobrodošel, komandant.
Krenil je s hitrim korakom.
Mogoče ste že uganili, za koga gre.
Naš Portobello!
Simbol naše oddaje.
Portobello, prideš ven?
Tu je. Portobello se je vrnil.
Rad bi začel
z gostjo, ki mi je zelo ljuba.
To je ženska, katere bolečine nekoč nisem razumel.
Te globoke žalosti v njenih očeh.
Prosim, da jo podprete z enim velikim aplavzom.
Dame in gospodje, Aurora.
Njeno ime ima čudovit pomen.
Od danes naprej bo naša stalna gostja.
Klicali jo bomo
Skrivnostno dekle, ki joka.
Enzo, nimam besed. -Samo trenutek, pa bomo proslavili.
Pusti ga.
V jok ste me spravili, hvala.
Ne boš vprašal, kako je bilo?
Kako je bilo?
Odlično, zelo uspešno.
Ana, to je res zadnja sezona.
Ne morem več voditi oddaje.
Počakaj.
Ne bom si premislil.
In že vem, kako jo bom končal.
Kaj mi hočeš povedati?
Nič tragičnega,
samo drugače je.
Enzo, vse je pripravljeno. -Že grem.
Oče.
Prideš? -Že grem.
Tako pač je.
Ne morem več igrati te igre.
Tu smo.
Žal mi je, da prekinjam, ampak pravkar smo prišli.
26. JUNIJ 1987 ZADNJI DEL "PORTOBELLA"
Tu so otroci, ki zastopajo vse dele sveta,
rahel dež, ki počasi jenja,
in čudovito občinstvo,
ki nocoj obdaja kamere "Portobella".
En topel objem prebivalcem Milana,
ki so prinesli svoje živali v slovo od oddaje.
V tej nenavadni druščini
tu ob vznožju arke...
Vas smo čakali, da bo kamela vstopila na arko.
Naj vstopi.
Počasi.
Toliko ljudi je, ki se jim moram zahvaliti,
zato bi oddaja lahko trajala še ure.
Toda tolikšnemu občinstvu, ki nas spremlja že leta,
se moramo zahvaliti.
Hvala Anni, moji sestri,
Angelu Citteriju, avtorjema
te posebne oddaje.
Hvala Giglioli Barbiere, RETE-2
in vsem, ki so s svojim delom
vsak petek ustvarjali to oddajo.
Zgodbo o posameznikih, o ljudeh.
ENZO TORTORA JE UMRL ENAJST MESECEV POZNEJE,
STAR 59 LET.
MEDIATRANSLATIONS
Vsi liki in resnični dogodki so umetniška interpretacija.
Nekatere vloge so prilagojene za dramske namene.
Vsaka podobnost z resničnimi ljudmi, živimi ali mrtvimi, je naključna.