MILÁN 29. PROSINCE 1985
Soudní systém v této zemi je vážně a hluboce nemocný
a my požadujeme změnu!
Chceme, aby spravedlnost byla spravedlivá!
Spravedlnost musí být spravedlivá!
Hodna právního státu!
Vhodná pro civilizovanou a demokratickou zemi!
Spravedlnost musí být spravedlivá!
Enzo dodržel své slovo, neutekl.
Slíbil, že se udá, a tak také učinil.
Je radikálním bojovníkem až do morku kostí.
Po svém hanebném odsouzení mohl uprchnout do zahraničí, aby se ochránil.
Nikdo by mu to neměl za zlé. Ale neučinil tak.
Bude čekat tady v Miláně, v domácím vězení, na odvolací řízení.
Vážení přátelé, budu stručný.
V posledních týdnech jsem odstoupil z Evropského parlamentu
a vzdal se imunity.
Udělal jsem to proto, abych vybudoval zemi seriózních lidí,
kteří říkají, co dělají, a dělají, co říkají.
Místo toho je dnes Itálie plná slepých lidí, kteří tvrdí, že vidí.
Ale tady, jak Marco vždycky říká,
nechtěli vidět.
Báli se, že uznání mé neviny
by mohlo ohrozit důvěryhodnost
jejich obrovské ofenzívy proti Camorře.
Báli se, že udělali chybu.
Nemůže soudce udělat chybu a pak ji přiznat?
Ale já, vinen pouze tím, že jsem nevinný,
se nebojím.
A vyzývám je tím,
že se dobrovolně vzdám
státním orgánům.
Vydrž, Enzo!
Enzo! Enzo! Enzo!
Jsi nejlepší, Enzo!
Jsi náš hrdina, Enzo!
Uvidíme se později.
- Potřebuji pouta? - To není nutné.
ŠESTÁ ČÁST
Nehoda v černobylské elektrárně na Ukrajině se jeví jako ještě závažnější.
O katastrofě, jež může mít mnoho obětí, chybí konkrétní informace.
Agentura TASS uvádí dvě úmrtí.
Obavy z radioaktivního mraku nad severní Evropou.
Západoevropští ministři zahraničních věcí a obrany se scházejí v Benátkách.
V centru debaty jsou odzbrojení a mezinárodní terorismus.
- 29. DUBNA 1986 - Chladné počasí se chýlí ke konci...
Ani slovo o odvolacím řízení.
Přiznejme si to, případ Tortora už není žádnou novinkou.
V současné době nejsem nic jiného než italský občan
odsouzený k deseti letům vězení, pokutě 50 milionů lir
a zákazu zastávat veřejné funkce.
Je to tam pořád.
Co?
Moje odsouzení.
Je tady Marmo.
Dobrý den.
Všechno v pořádku?
Hezkou neděli přeju.
Takže ti přidělili případ Tortora.
Viděl jsi ty spisy? Je toho hromada. Jsi spokojený, že?
Ještě nebyl čas si to projít, přidělili mi ho teprve včera.
Chtějí soud během mistrovství světa ve fotbale.
Snad skončíte dřív, je to jen odvolání.
Pokud nás nechají pokračovat.
Tortorova obhajoba požádala o přesunutí procesu do Milána.
Mají pochybnosti o místní jurisdikci.
Myslím, že nám nevěří.
Zoufalý krok, který nikam nepovede.
Nikdo ti ten případ nevezme.
Co si o tom myslíš?
Prostuduju to. Musíme být neporazitelní.
Michele, radikálové mě chtěli zabít.
Málem jsem dostal ochranku.
Pochop, je to výbušná situace.
Ale už se to trochu uklidňuje, ne?
Díkybohu.
Dej do toho všechno. Dobrou chuť a příjemnou neděli.
Ahoj.
MICHELE MORELLO SOUDCE
NEAPOL, CASTEL CAPUANO SOUDNÍ ARCHIVY
- Kočka. - Kvůli myším.
Zde jsou všechny dokumenty ze soudního řízení.
- Jak je to organizované? - Jak? Podle přeběhlíků.
Vše, co řekl Barra.
Vše, co řekl Pandico.
Všechno, co řekl Melluso, Imperatrice,
San Filippo,
Villa a tak dále.
Je tu spousta přeběhlíků.
- Existuje časová osa výpovědí svědků? - O tom nevím.
Je třeba ji udělat.
Opravdu chcete tohle všechno uspořádat?
Začneme.
Krok za krokem.
VÝSLECHY NA POLICEJNÍ STANICI PASTRENGO
- Kdo je to? - Soudce Morello.
NEAPOL POLICEJNÍ STANICE PASTRENGO
- Dobrý večer, pane. - Dobrý večer.
Zde jsme zadržovali přeběhlíky a odtržené členy.
- Všechny cely jsou pro jednoho? - Kromě jedné pro čtyři.
Bylo tu mnoho přeběhlíků, neustálý příliv.
My ani soudci jsme na to nebyli připraveni, bylo to něco nového.
Závažní zločinci, zadržení za vícenásobné vraždy.
Rád bych věděl, mohli spolu mluvit?
Tohle je policejní stanice, ne vězení, přizpůsobili jsme ji tomu z nutnosti.
- Která cela byla Pandicova? - Tahle.
- Byly cely vždy otevřené? - Během dne ano.
Tohle je televizní místnost.
Pokud byl zápas SSC Neapol, sledovali ho společně s policisty.
Nebo hudební festival v Sanremu,
vánoční mši, zázrak krve svatého Gennara.
Spolupracovali, museli jsme s nimi zacházet dobře.
V té době jim nebyly přiznány žádné úlevy ani snížení trestu,
ale dostalo se jim zvláštních výhod. Chtěli ochranu, pohodlí.
Jednou, před konfrontací,
ten chlap, co zabil slavného gangstera Turatella...
Pasquale Barra.
Požádal o šampaňské a dostal ho.
Pojďte za mnou.
Tohle je místnost, do které byl Tortora
v únoru 1984 přivezen na nosítkách.
- Jistě. - Přímo tady.
Mluvil jste o jídle a šampaňském.
Ti přeběhlíci chtěli dobře jíst.
Tak kapitán zavolal na ministerstvo
a řekl, že už nejsou peníze, aby uspokojil jejich potřeby.
Di Pietro
se to rozhodl zaplatit předem z vlastní kapsy.
Když bylo předběžné vyšetřování uzavřeno,
požádal ministerstvo o vrácení peněz,
ale ministerstvo jeho žádost zamítlo, protože to nebylo schváleno.
Itálie je pořád stejná.
Ti, co dali, dali, ti, co dostali, dostali.
Ale došlo k bezprecedentnímu zázraku.
Členové Camorry mluvili, mnoho z nich.
Takže jsme dostali povolení být trochu shovívavější.
Teoreticky, ale i ve skutečnosti,
se však všichni tito přeběhlíci a odloučení členové
mohli dohodnout na verzi, kterou sdělí soudci, a naplánovat ji.
Nevím, ale určitě si užívali určitou míru svobody.
Svobody.
Už chybělo jen to, aby se zeptali, zda mohou jít na zmrzlinu
nebo se projít na čerstvý vzduch. Samozřejmě ne moc daleko.
Pokud byli šťastní, byli ochotnější mluvit.
Lidská přirozenost, ne? To byl cíl.
Můžu?
- Morello tu není? - Ne, pracuje z domova.
Co to je?
Časová osa výslechů přeběhlíků. Co řekli, kdy a kde.
Na co?
Pro odvolání. Soudce chce začít úplně od začátku.
Výpovědi, konfrontace, svědectví, všechno.
Vynulované skóre.
Návrat do soudní síně?
Soudní řízení už proběhlo.
Je to proti postupu. To nejde udělat.
Jsem jen úředník, nestřílejte posla.
10. ČERVNA 1986, ODVOLACÍ ŘÍZENÍ KONFRONTACE PANDICO - BARBARO
Pane Barbaro,
Giovanni Pandico prohlásil,
že během vašeho společného věznění
byl prostředníkem mezi vámi a Enzem Tortorou,
aby dojednal obchod s drogami.
Jaký obchod s drogami?
Ty slavné ubrousky,
které, jak opakovaně řekl pan Pandico,
představovaly zásilky drog.
Ne, to je lež.
Promiňte.
Fotografují paní Nadiu Marzano a Renata Vallanzascu.
- Vím, že je to zakázané. - Odveďte fotografa.
Pokračujte.
Je to lež.
Tento muž, Ctihodnosti, lže, ačkoliv ví, že lže.
Je zosobněním lži.
Říkám pravdu. On je ten, kdo lže. Ne ze zloby, ale proto,
že je blázen.
Ty ubrousky jsem vyšíval vlastníma rukama, před tebou,
protože jsi byl posedlý Tortorou.
Vaše Ctihodnosti, on ho nenáviděl.
Byl řevnivý.
Promiňte, co znamená „řevnivý“?
Řevnivý.
Vysvětlete to soudci.
Byl žárlivý, víte, závistivý.
Jeden den byl přítelem, druhý nepřítelem.
Prý komunikovali myšlenkami.
Vyprávěl mi o telepatii a všech těch podivných věcech.
Říkal, že mohou komunikovat na velkou vzdálenost a podobně.
Rozumím.
Ale, pane Barbaro, zpět k těm ubrouskům.
Poslal jste je Tortorovi, nebo ne?
Samozřejmě. A Tortora mi dokonce odpověděl.
Někteří lidé říkali, že to bylo vydírání,
ale RAI mi poskytla kompenzaci. Máte i potvrzení.
Je zřejmé, Ctihodnosti, že museli zachovat zdání.
Ale za tímto zdáním se skrývá pravda, kterou opakuji už po tisící.
Dodal jsi Tortorovi několik zásilek drog.
A kdy jsem to udělal? Ani nejsem členem Camorry.
- Tehdy, v 70. a 80. letech. - To všechno je lež.
Samozřejmě! V té době byl ve vězení.
Rádi bychom, aby nám pan pan Barbaro sdělil, kdy byl ve vězení v Porto Azzurro.
Námitka. Ovlivňování svědka.
ARMANDO OLIVARES GENERÁLNÍ PROKURÁTOR
Jak to souvisí?
Musíme se zaměřit na podstatu zákona, nikoliv jeho formu,
na lidskou pravdu tohoto bolestného příběhu.
- Všechny tyhle zbytečné řeči. - Děkuji za přednášku, pane profesore.
Svědek může pokračovat.
V letech 1972 až 1981 jsem byl vězněn v Porto Azzurro.
Jak jsem mohl z vězení dodávat drogy? Nemohl jsem dodávat nikomu nic.
- Přidejte to do záznamu. - Bravo, pane advokáte!
Protože studovali, chovají se jako všeználci. Tak nekompetentní!
Během propustky jsi doručoval zásilky Tortorovi.
Jak? Vždycky mě někdo doprovázel. Jsi lhář.
Je schopen vymyslet cokoliv, je ženatý se lží.
Zatímco já vyznávám pravdu, veřejné blaho a spravedlnost.
Sedíš tu, ale nejsi tady. Neexistuješ.
Jsi blázen!
Slyšíte ho?
Co to říkáš?
Tvoje stvoření už neexistuje, zmizelo.
Ale já jsem tady!
- Jsi blázen! Bláznivý lhář! - Už tu nejsi.
- Jsi blázen. Slyšíte ho? - Máš 30 sekund autonomie.
DIAGNÓZA: Subjekt vykazuje klinický stav odpovídající schizofrenii.
Tendence k patologickému lhaní a paranoie.
Porucha vnímání reality.
Schizofrenie.
Paranoia.
Patologické lhaní.
Syn žádá o invalidní důchod.
LIVERI 19. ČERVNA 1970
Vašemu synovi je 30 let, musí pracovat.
- Není mu dobře. - Co mu je?
- Ráno nemůže vstát... - Vychování a demokracie.
Po 15 minutách je na řadě další osoba. Promiňte, madam.
Jak mohu pomoci?
Giovanni Pandico. Potřebuji novou kopii rodného listu.
Už jednu kopii máte. Proč chcete další?
Je pomačkaná.
Tady je zmačkaná.
Jak dlouho to bude trvat?
Další.
Neschopnost, nedbalost.
Ta znuděná arogance. Jsem opravdu znuděný.
Paní Marzano, požádala jste o výpověď.
Co nám chcete sdělit?
Ráda bych řekla to, co jsem nemohla říct při předchozím soudním řízení.
Proč jste nemohla? Najednou jste si vzpomněla?
Bála jsem se a chovala jsem se jako blázen.
To vždycky zabere, nikdo šílenství nerozumí.
Ne! Ty jsi opravdu šílená!
- Ticho! - Ctihodnosti, ta je žena psychopatka.
Barro, mlčte!
- Měla by být hospitalizována! - Buďte zticha!
Patří do blázince!
- A co je tohle? - Ticho, Barro!
Koho a čeho jste se bála?
Pasquala Barry.
Vyhrožoval mi a řekl, abych mu neodporovala.
Musela jsem říkat přesně to, co mi nařídil.
Jinak by mě zabil.
Zabíjení pro něj není nic.
Jedna vražda navíc.
Zabíjení je pro něj jako
rozšlápnout švába.
- Černého, Ctihodnosti. - Nerušte.
Navíc jsou všichni švábi černí.
Říkám to proto, aby se nespletl s jiným broukem.
Právě jsem dočetl „Zlatého brouka“ od Edgara Allana Poea...
Pandico, stačí!
Budu poslouchat, Ctihodnosti.
Pane policisto, skvělý příběh, doporučuji.
Takže, paní Marzano?
Tudíž
nebyl Enzo Tortora iniciován u mě doma.
V roce 1978 jsem byla v Madesimu se svým synem,
nebyl mu ještě rok.
Na můj byt v Miláně existuje nájemní smlouva,
která začíná v roce 1979.
Předtím nebyl byt připravený, nebyl obyvatelný.
Takže nedošlo k žádné iniciaci?
V mém bytě ne.
Pane zapisovateli, zapsal jste to?
Jste posedlý tím, že soudní zapisovatel nepíše.
- V prvním procesu se to stávalo často. - Paní prý byla ve zmateném stavu.
Další přednáška od profesorů.
Paní, jste při plném vědomí a potvrzujete vše, co bylo řečeno?
Ano. Všechno potvrzuji.
Děkuji, můžete jít.
Udělala jsi správnou věc.
Neboj se, neměj strach.
Chudinko.
Co ten kluk, je už dospělej?
Je hezkej jako ty?
Výborně, Nadio.
Ctihodnosti, je jasné, kam to směřuje.
Stíhají informátory místo obžalovaných.
Slyšel jste mnoho lidí, kteří ustoupili
nebo změnili svou výpověď ve prospěch Tortory.
A víte proč?
Protože se bojí.
Zkusili to i na mě. Řekli mi, ať stáhnu obvinění proti Tortorovi.
Ale navzdory veškerému tlaku, Ctihodnosti,
jsem tady a potvrzuji vše, co jsem již řekl.
Konkrétně to, že Enzo Tortora pracoval pro Francise Turatellu.
Začnu od začátku, nemám co ztratit.
To je pravý chlap!
Ticho!
Ticho v celách!
Ticho!
Melluso je hrdina, zaslouží respekt!
Ticho!
Negramotný hrdina.
Obžalovaný Vallanzasca požádal o osobní rozhovor.
Souhlasíte?
Jak si přejete. Ale nemám tušení, co chce.
Dokázat, že jsi lhář!
Nemám z něj strach.
Přiveďte Vallanzascu.
Poslechněme si, jak mě ospravedlňuje vrah, bankovní lupič a únosce.
Poslouchejme, to je krása živého vysílání.
Ty sráči!
Zabiju tě!
To není slib, vážně to udělám.
Rozumíš, Renatino?
Jdi do prdele! Jsi jen přitakávač.
Nestydíš se, že se stýkáš s těmi sráči z Camorry?
Jdi se předvádět, idiote!
- Renato, mysli na svou maminku. - Hleď si svýho.
Máš krásné modré oči.
- Nebo jsou spíš světle modré? - Jsi tak přitažlivý, Renato.
- Jako princ z Francie. - Jsi tak hezký! Rozdrť toho parchanta.
- Co se stalo, pane Vallanzasco? - Nic se nestalo.
- Chtěli se mnou mluvit. - Tak mluvte s námi.
Za prvé, o Camorře nevím vůbec nic.
Zatáhli mě do toho, jako třeba tenhle chlapík.
Nejdřív tvrdí, že jsem v NCO,
pak že drogy dostal od Turatella a dal je Tortorovi. Jen lže.
Melluso Turatella ani neznal.
Jsi zasranej lhář! Mají společnou fotku!
Ticho!
- Gianni. - Renato.
Kdy jsi údajně potkal Turatella?
Teď si přesně nevzpomínám.
- Neptám se na konkrétní den. - Nepamatuju se.
Nebuď jako Tortora, ten se mě ptal na barvu ponožek a kravaty.
Nechoď kolem horký kaše.
Nechovej se ke mně jako k Tortorovi, nejsem jako on.
Já ti přede všema strčím mrkev do zadku!
Pane Vallanzasco, uklidněte se, nejste na trhu.
Gianni,
o drogách v Miláně nevíš vůbec nic.
V Miláně jsi nanejvýš kradl slepice, okrádal stařenky,
a pásl mladý holky, který jsi nutil pracovat na ulicích na periferii.
Jsi jen podvodník.
Hezoun Gianni. Gianni Cha-cha-cha.
- Co ode mě chceš, Renato? - Turatello měl tetování.
- Tetování? - Na levý ruce.
Co to bylo?
Vallanzascovo eso v rukávu, tetování?
Tetování.
Jaký měl tetování?
Nevzpomínáš si? Tak já ti pomůžu.
Bylo to zvíře. Nechal si ho udělat v base.
- K věci, proboha. - Co to bylo za tetování?
Nech mě odpovědět, nepřerušuj mě pořád!
O tom tetování jsi taky nic nevěděl...
Jaký tetování to bylo? Nemrhej mým časem, kurva! Na něco se ptám!
Jaký to bylo tetování?
Toho tetování jsem si nikdy nevšiml.
Zapište do protokolu, že jsem ho nikdy neviděl.
Hotovo, je po všem.
Takhle velké tetování na levé ruce, a on ho neviděl.
A víte proč?
Turatello se držel dál od lidí jako ty. Ani jsi s ním nemohl mluvit.
- To není pravda! - Gianni.
Pozor, teď přijde mrkev.
Ctihodnosti, Turatello měl přítelkyni.
Kdo byla jeho přítelkyně?
Jak se jmenovala?
Byla vysoká, malá, blond, brunetka? Jaká byla?
Znal jsi ho dobře, že? Popiš mi ji.
Nevíš vůbec nic.
Vím, co děláš. Děláš to, abys bránil Tortoru.
Co je mi do Tortory, na toho seru.
Jo, děláš to z morálních důvodů, proto jsi přijal tuhle misi.
- Ctihodnosti. - Ano.
Melluso právě řekl, že pomoc při obhajobě Tortory
je otázkou morálky, otázkou principu, principu spravedlnosti.
Toto je dobrovolné přiznání.
Přiznání, pravda.
Děkuji, Melluso, že jste to prozradil.
To jsem řekl?
Renato Vallanzasca, z lásky k pravdě,
protože nesnesl pohled na nevinného člověka, který se vrací do vězení,
svědčil proti falešnému žalobci a veřejně ho zostudil.
Právě řekl, že mu je Tortora ukradený.
Doslova, že „na něj sere“.
Bez komentáře.
Ctihodnosti,
on Turatella ani neznal.
Jsi hlupák.
Vaše Ctihodnosti.
ZÁVĚREČNÁ ŘEČ GENERÁLNÍHO PROKURÁTORA
Obhajoba tvrdí, že Pandico je šílený a nespolehlivý.
Šílený člověk je nespolehlivý, ale není potrestatelný.
Pandico toho nikdy nevyužil.
On svou vinu přiznal.
Jeho přiznání zhoršilo jeho osobní situaci.
Pandico nikdy nepoužil obhajobu postavenou na nepříčetnosti.
Ale i kdyby byl šílený,
šílenství není trvalý stav.
Šílenství se mění, je proměnlivé.
Musíme si přiznat, že každý z nás
má v sobě trochu šílenství, které naštěstí dokážeme ovládat.
V tom je rozdíl.
Pandico mohl být blázen,
ale dnes musíme uznat, že se změnil.
Je při smyslech a nikdy si neprotiřečil.
A ti, kdo lžou, si dříve či později protiřečí.
Giovanni Pandico si nikdy neprotiřečil.
Paranoidní? Historie je plná paranoidních géniů.
Přesně tak to je. Jako...
Jako Torquato Tasso, kterého doporučuji všem k přečtení.
Nebo velký neapolský sochař Vincenzo Gemito,
který se nechal zavřít do ústavu pro duševně choré.
Všichni jsou to velcí umělci.
Možná i vy, pane generální prokurátore, jste trochu paranoidní.
Jistě, samozřejmě. Přidávám se na seznam.
Pandico, nepřerušujte generálního prokurátora.
Omlouvám se, nemohl jsem si pomoct.
A Melluso?
Šílenství není jeho problém.
Buď mu věříte, nebo ne.
Přesně.
To, že si nepamatuje podrobnosti o setkáních s Tortorou
nebo o Turatellově soukromém životě, dodává jeho slovům váhu.
Kdyby si vše vymyslel, byl by lépe připravený,
se všemi těmi detaily, které veřejnost tak miluje.
A soudci také. Navíc
sedm informátorů stále potvrzuje jeho výpovědi.
Vaše Ctihodnosti, členové soudu,
Enzo Tortora
není zlovolný obchodník se smrti.
To je důležitý nový prvek, který chci představit.
Je jen nepodstatnou postavou v Camorře.
Uznávám mu tuto důležitou polehčující okolnost.
Ale Tortora je, bez urážky,
lhář.
Lhaní je pro něj přirozené.
Enzo Tortora je kluk,
který o letních prázdninách předstírá, že vidí Pannu Marii,
aby si prázdniny prodloužil. Prokazuje tak
představivost
a neohroženou odhodlanost,
kterou v Tortorovi vidím dodnes.
Na druhou stranu byla lež nezbytná k tomu,
aby si udržel svůj status celebrity, který nepochybně získal velkým úsilím.
A bylo nutné,
aby ve své roli zůstal.
Proto musela být chemicky udržována.
Tudíž ho považuji spíše za vášnivého uživatele.
„Bral to jako blázen!“ Je to napsáno v prohlášení.
Ne za drogového dealera.
Uzavřete to, prosím.
Nežádám,
aby byl osvobozen.
Osvobození Tortory by znamenalo nevěřit Pandicovi, Mellusovi a Barrovi.
Proto
zprostěte všechny obžalované viny.
Ctihodnosti, zprostěte viny všechny, nebo nikoho.
Zákon je pro všechny stejný.
Nemáte na výběr.
Tak se to dělá!
Dobrá práce!
- Ahoj. - Ahoj.
- Ahoj, Tullio. - Ahoj.
Jaderná elektrárna v Černobylu má čtyři reaktory,
každý s výkonem 1 000 megawattů...
Nevadí ti to?
Ne.
Jak to šlo?
Hotovo, teď je řada na nás.
A?
Tortora je nevinný.
Není to člen Camorry?
Barra vypovídá a nejmenuje Tortoru.
Pandico vypovídá a nejmenuje Tortoru.
Učiní tak, až když mu státní zástupce ukáže
Tortorovo jméno v zápisníku Pucovy přítelkyně.
A to ani nebylo „Tortora“, ale „Tortona“, spolu s číslem telefonu.
Žádná shoda.
A teprve poté, co Pandico viděl zápisník,
přiznal, že Tortora je členem Camorry.
Barra ho následoval, ale až po svém osmnáctém výslechu.
Od té chvíle se spustila lavina přiznání a pokání, zcela smyšlených.
Ve skutečnosti ani jedno obvinění neobstálo u soudu,
protože neexistoval jediný důkaz.
Jde o to, že téměř všichni soudci v neapolském soudním systému,
včetně mě,
věřili těmto zločincům, kteří lhali, jako když tiskne,
aniž by měli sebemenší pochybnosti o jejich pokání.
Soudci jsou tak zvyklí na mlčení,
že když se vrah z Camorry, zjevně bez jakékoliv protihodnoty,
přizná, prozradí jména a vylíčí fakta,
připadá to soudci jako zázrak.
Umíš si to představit? Nahrané a podepsané přiznání
od spolupachatele, který je zároveň svědkem.
A kromě něj ještě mnoha dalších.
Pak je tahle pitomá kontrola faktů k ničemu.
Já vám věřím!
Je to akt víry, je to úleva.
Pokud je Tortora nevinný, měl by být osvobozen.
Řekneš to na poradě?
12. ZÁŘÍ 1986
Závěrečné řeči jsou ukončeny.
Skončili jsme.
Pokud má někdo z prokuratury, advokátů nebo obžalovaných něco na srdci,
může promluvit nyní, než se odebereme k poradě.
Já.
- Posloucháme vás. - Mám to zaznamenat?
Ano, zapisujte.
Neprovokuj je.
Ego soudců nezná hranic.
Žádné přednášky.
Pane generální prokurátore,
v tomto posledním procesu mě zvláště bolela jedna věc.
A to proměna, kterou jsem díky vám prošel.
Už nejsem cynický obchodník se smrtí, ale slaboch, naivka,
který se nechal oklamat, protože měl málo peněz.
Rád bych tomuto soudu objasnil,
že kdybych ve chvíli slabosti skutečně obchodoval s drogami,
s kilogramy, jak bylo řečeno, nepovažoval bych se za slabocha,
ale za zločince.
A proto nežádám o snížení trestu.
Pokud mě shledáte vinným, dejte mi 30 let.
Pane generální prokurátore, hrabal jste se v bulvárních plátcích starých 30 let.
A je pravda, že jsem v jednom rozhovoru vyprávěl o tom,
jak jsme se jako děti v roce 1948 s kamarády bavili tím,
že jsme říkali, že jsme viděli Pannu Marii v jeskyni.
Odvážný žert, to přiznávám.
Zajímalo by mě, zda jste byl někdy mladý.
Věřím, že ano. Z tohoto příběhu jste vyvodil závěr.
Pokud jako chlapec předstíral, že viděl Pannu Marii,
pak je Tortora navždy lhář.
Takže by mohl být členem Camorry,
mužem mnoha tváří.
Pane generální prokurátore,
domnívám se, že žertovat 18 letech o tom, že vidíte Pannu Marii,
je mnohem méně závažné než věřit jako vy
slovům Giovanniho Pandica, schizofrenika a vraha,
nebo Mellusa,
zloděje a pasáka,
nebo Barry,
odporného masového vraha, a vykreslovat tyto muže jako hrdiny!
V tomto procesu
jsem nebyl obžalovaným, který měl být souzen.
V některých momentech, a říkám to s mrazením v zádech,
jsem se cítil jako nepřítel, který má být zničen.
Protože tento slabý muž se od prvního dne odvážil vykřičet svou nevinu.
Protože tento slabý muž převrátil vaši víru, podle níž
jste buď nekompromisní, nebo přeběhlík.
Ale je také možné být nekompromisně nevinným.
Za tuto odlišnost jsem draze zaplatil.
Deset let za spojení s Camorrou, za drogy.
Už mě prosím znovu neurážejte za Lèse-majesté.
Na závěr bych měl říci, že já mám víru.
Ale obracím otázku.
Měli byste víru vy?
Říkám vám, jsem nevinný!
Křičím to už tři roky. Křičí to spisy,
křičí to fakta, která vyšla najevo během slyšení.
Jsem nevinný!
Z celého srdce doufám,
že vy také.
Děkuji.
To si mohl ušetřit.
Jednání se odročuje.
Skvěle.
Další?
Tortora, Enzo Claudio Marcello.
Přichází soud.
15. ZÁŘÍ 1986 VYHLÁŠENÍ ROZSUDKU
Jménem italského lidu, odvolací soud v Neapoli
s ohledem na článek 523 trestního řádu
a pozměňovací návrh rozsudku ze dne 17. září 1985,
proti kterému se odvolalo státní zastupitelství
a obžalovaní, jejichž jména z důvodu stručnosti neuvádím,
zprošťuje viny za spáchání trestného činu Sanfilippa Salvatora...
Zprostili mě viny!
...a Mellusa Giovanniho. Zprošťuje viny odsouzeného
Atrause Vincenza, Corina Maria, Mandata Gerarda, Marzano Nadiu,
Vairana Renata, Vallanzascu Renata.
Potvrzuje rozsudek odvolacího soudu
a následující obžalovaní uhradí soudní náklady.
Ascaria Mario Roberto, Donnarumma Domenico,
Matano Franco, Pandico Giovanni.
Na deváté zastávce Ježíš padá potřetí.
Zprošťuje viny obžalované, již dříve odsouzené,
protože se nedopustili trestných činů
podle paragrafů 416 a 416-bis trestního zákoníku
a trestný čin podle paragrafu 71 o omamných látkách neexistuje.
Jsou to: Cozzolino Aniello, Cozzolino Riccardo, Cozzolino Simone,
Mariniello Anna, Moccia Luigi a Tortora
Enzo Claudio. Jednání se odročuje.
- Všichni jste camorristi! - Jděte k čertu!
Ctihodnosti, komentář k rozsudku.
Odsoudili jsme ty, co si to zasloužili, ostatní jsou volní.
Toto historické rozhodnutí představuje spravedlnost.
Věřím v Boží všemohoucnost navzdory omylnosti lidí.
Je to velká radost. Ale pravdou je, že Tortora je člen Camorry!
Bůh nás právě teď sleduje.
- Počkejte, chci říct... - Vláda nás musí podporovat!
Sakra, sakra, sakra!
Pojďte sem, musím něco říct. Sakra!
Itálie se vzchopila! Ano!
Plačte, nevinné děti,
raději spěte, ale buďte upřímné.
V této zemi zuřivý vítr
ničí lesy a háje
a na šedé a hrozivé obloze
se schyluje k strašlivým bouřím.
Proč se smějete?
Nesměju se.
- To byl Pascoli? - Pandico.
Stále Giovanni.
- Klobouk dolů, moc pěkné. - Děkuji.
Pro vás.
Cože? To není povoleno.
Jste inteligentní mladý muž. Kolik vám je, 25, 26?
- 24. - Ve vašem věku jsem už byl zavřený.
Aby člověk tu dobu ve vězení přežil, musí si pěstovat zájmy a přátelství.
To nemůžu.
Nemohl byste, kdybych za to něco chtěl.
Ale já nic nechci.
Chci jen odměnit milovníka poezie.
Tak, tady. Neurazte mě.
Ne, to v žádném případě.
Pokračujte.
Ten strážný je zkorumpovaný!
Vymohl si moje hodinky!
Chci mluvit s ředitelem! Řediteli!
Ten strážný je zkorumpovaný.
Zavolejte ředitele! Řediteli!
MILÁN 20. ÚNORA 1987
Tak,
kde jsme to byli?
Mohl bych říci mnoho věcí, ale řeknu jich jen pár.
Dovolte mi jednu úvahu.
Mnoho lidí
to prožilo se mnou.
A trpělo se mnou
během těchto strašných let.
Mnozí lidé mi dali, co mohli, například se za mě modlili.
A já na to nikdy nezapomenu.
Toto je poděkování těmto
drahým, laskavým lidem
a vy mi musíte dovolit, abych to řekl. Tak, řekl jsem to.
A ještě něco dodám.
Jsem tady,
vím,
také proto, abych mluvil jménem těch, kteří mluvit nemohou.
A těch je hodně.
Až příliš mnoho.
Jsem tady a budu tady i nadále
také pro ně.
A teď
začneme přesně tak,
jak jsme to dělávali dřív.
Tady je!
Za doprovodu tónů Triumfálního pochodu z opery Aida!
Vítejte!
Vítejte, kapitáne. Vyrazil svižným krokem.
Možná už jste uhodli, o koho se jedná.
Je to náš Portobello!
Symbol naší show.
Portobello, chceš vyjít ven?
Tady je!
Konečně je Portobello zpátky.
Rád bych začal
hostem, který mi velmi leží na srdci.
Je to žena, jejíž hlubokou bolest v očích
jsem v minulosti nedokázal skutečně pochopit.
Prosím, přivítejte ji potleskem.
Dámy a pánové, Aurora!
Její jméno je nádherným znamením.
Od dnešního večera bude naším pravidelným hostem
a budeme jí říkat
Tajemná plačící dívka.
- Enzo, nemám slov. - Chvilku, pak budeme slavit.
- Enzo... - Nechte ho jít.
Rozplakal jsi mě, děkuju.
Nezeptáš se, jak to šlo?
Jak to šlo?
Skvěle, obrovský úspěch.
Anno, tohle je opravdu poslední sezóna.
Už nemůžu v tom pořadu pokračovat.
Počkej.
Nezměním názor.
A vím, jak to ukončit.
Co to znamená?
Nic tragického, jen změna.
- Enzo, všechno je připravené. - Už jdu.
Tati?
- Jdeš? - Hned jsem tam.
Takhle to bylo.
Už nemůžu dál hrát.
Jsme tady.
Omlouvám se za vyrušení, ale právě jsme dorazili.
26. ČERVNA 1987 POSLEDNÍ DÍL PORTOBELLA
Jsou tu děti, zastupující všechny části světa,
přestává pršet,
milující publikum, které dnes večer obklopuje kamery Portobella.
Srdečné objetí lidem z Milána,
kteří nám přivezli svá zvířata, velká i malá,
na naši rozlučkovou show.
V tomto neobvyklém prostředí, na spodní části schodů archy...
Čekali jsme, až necháte velblouda vstoupit do archy.
Nechť velbloud vejde.
Pomalu.
Myslím, že musím poděkovat tolika lidem,
že by se vysílání příliš protáhlo.
Ale obrovskému publiku, které naši show sleduje už léta,
je na místě poděkovat.
Děkuji Anně, mé sestře, a Angelu Citteriovi,
kteří jsou autory tohoto speciálního pátečního dílu.
Děkuji Gigliole Barbieri, RAI Channel 2
a všem, kteří svou tvrdou prací každý pátek vytvořili tento příběh.
Příběh jednotlivců, lidí.
Enzo Tortora zemřel o 11 měsíců později ve věku 59 let.
KONEC