Hvem er det? Se på hummeren…
Tisset han på seg?
Skal vi se…
-Har du sagt det? -Nei, ikke ennå.
-Jeg bør vel fortelle dem det. -At du legger opp?
Jeg synes nok det.
Hva om du ombestemmer deg?
Nå, eller…? Hvis du må dra dit og alt sånt.
Klar?
Bestemor er flink!
Bestemor er veldig flink.
Er hun ikke en mester?
Vent.
Jeg tror jeg må legge opp etter Roland-Garros.
Vil du spille flere turneringer etter det?
Det blir nok vanskelig, mamma.
Ikke si noe til noen.
Ingen betyr ingen, ok?
Vel, vi må…
…akseptere virkeligheten.
Det er antakelig… Jeg tror jeg har strukket…
…strikken langt nok.
Lenger enn du trodde.
Ja.
Har du funnet fred med det?
Jeg vet ikke. Jeg er som jeg er. Hva kan jeg si?
TO UKER TIL ROLAND-GARROS
Kom deg over nettet, mann.
Over nettet, for faen.
Jeg kan ikke bomme på det slaget.
Jeg burde ikke trenge å gå tilbake.
Han slår bra, og så plutselig to dårlige slag.
Faen, det setter ham i en…
HOVEDTRENER
…ond sirkel, og det er ingen vei ut.
Kom igjen! Hvorfor er du så treg?
Faen.
Ikke klag.
-For til slutt… -Nei, det hjelper ikke.
Nettopp. Du havner i et hull du ikke kommer deg ut av.
Jeg vet det ikke er lett å nyte det. Men prøv.
Det må være sånn i Paris, men begynn nå.
Du vet ikke hvor mange treninger som dette du har igjen.
Det er det som er vakkert. Om fire-fem år ser du tilbake.
Du vil ønske at du kunne oppleve dette på nytt, fordi du ikke nøt det.
Og disse øyeblikkene… Faen, du kan ikke gå tilbake.
Det har gått 715 dager
siden Rafa Nadal sist gikk ut på hovedbanen i Roland-Garros.
Dette er hans 19. opptreden her.
Den første var da han var 18 år i 2005.
Det er det mest spesielle forholdet i idrettens historie,
mellom Rafa Nadal og banen der han har vunnet 14 ganger…
Rafa!
Vi håper det ikke blir den siste.
SJU DAGER TIL FØRSTE KAMP
Ikke bom på den!
-Kom igjen. Hold ut. -Ja.
I løpet av Rafas karriere har han vært veldig streng mot seg selv.
HOVEDTRENER
I slike øyeblikk prøver man å være hans venn, ikke trener.
Det har vært kompliserte og tøffe år.
Selv om jeg ikke er en del av teamet, er jeg klar over hva han går gjennom.
KVARTFINALE
2015 var det verste året.
Det var første gang i karrieren jeg ikke vant en eneste turnering i grussesongen.
Jeg hadde mindre energi, mindre evne til å konsentrere meg.
Noe fungerte tydeligvis ikke.
Jeg gikk ut på banen og tenkte: "Vi får se hva som skjer i dag."
Han har alltid levd med angst, men aldri så intenst som da.
Jeg husker at han ikke klarte å holde konsentrasjonen.
Når han slo ballen, kunne han ikke se den.
Jeg hadde ingen kontroll.
Den er ute.
Han må treffe hvis han skal komme inn i kampen.
Jeg tenkte: "Jeg gjør meg til latter her ute."
Han bommet.
Nok en feil fra Nadal.
Den kampen gjenspeiler
hvordan hverdagen min hadde vært i flere måneder.
-Feil! -Djokovic tar det siste poenget og vinner.
Gruskongen er avsatt i Roland-Garros.
Dominansen er over. Han er slått ut i kvartfinalen.
Etter 70 seire og to tap på grusen i Paris
har Nadal falt til nummer 10 på ATP-rankingen.
På mandag kan han falle til 11.
Jeg var nær ved å ta en pause fra tennis en stund.
Jeg var lei av hverdagen.
Men…
Toni var ingen stor tilhenger av pauser.
Han mente den raskeste veien til å komme seg,
var å fortsette å spille tennis.
Jeg har aldri sett noen bli bedre av å hvile.
Når jeg taper, tror jeg svaret er å trene.
Tøff treningsøkt?
Dette er mye hardere enn å spille.
På den måten er du forberedt når du går ut på banen.
Eller ikke.
JOAN FORCADES TRENER
Jeg snakket med Toni. Jeg sa at Rafa trengte mer hvile.
Håndtere arbeidsmengden.
Men Toni likte nok ikke det.
Alt jeg sa, var: "Vi må jobbe mer."
Han trodde at alt som skulle beskytte Rafael,
ville svekke ham som konkurrent.
Jeg var mer bekymret for det mentale.
Alt henger sammen.
I hverdagen påvirket det ham
at han ikke klarte å komme seg ut av den engstelige tilstanden.
Jeg husker at han alltid måtte ha vann med seg.
Vi kunne ikke sette oss i bilen uten vann. Han følte at han ble kvalt.
Hvis jeg ikke hadde en vannflaske i hånda, kunne jeg ikke svelge spyttet mitt.
Halsen ble tørr, og jeg satte spyttet i halsen.
Jeg visste det var angst, men jeg fant ingen løsning.
2016 US OPEN FJERDE RUNDE
Det er slaget han ikke klarer å få over nettet.
Jeg prøvde å overbevise meg selv om at det ble bedre, men det ble det ikke.
Det gikk ikke.
Man kan argumentere for
at Rafael Nadal ikke er den samme spilleren lenger.
Har du angst, har du angst.
Jeg ga det ikke så mye betydning.
Jeg tenkte: "Hvis vi fortsetter å jobbe, kommer vi oss gjennom dette."
Rafael Nadal ble slått ut i kvartfinalen igjen.
For en skuffelse for Nadal.
Det er en lang vei ned den gangen hvor han har seiret før.
De to årene var de vanskeligste i karrieren.
Senere måtte jeg oppsøke en psykiater.
De sa det trolig var på grunn av alle de årene med intenst press,
og å leve konstant under stress.
Mitt profesjonelle forhold til Toni var ikke dårlig.
Men kanskje trengte jeg
å høre et annet budskap.
Vi kom til slutt til den konklusjonen
at det var nødvendig å få inn noen andre på laget.
Det var faren min som ringte Toni. Jeg hadde ikke klart det selv.
Det var tøft. En veldig vanskelig avgjørelse.
For jeg trodde at…
Innerst inne følte jeg at det å ta inn noen andre på laget, såret Toni.
Du fortsetter å gjøre det samme,
og kanskje kommer det en tid når du må gjøre noe annet.
Toni er broren min, men det er ikke lett å jobbe med familien.
Kanskje Toni ikke ble så glad,
men vi mente at det ville være bra for Rafa.
Og derfra begynte ideen om å hente inn Carlos.
Som barn var Carlos en jeg beundret.
VI ER MED DEG, CARLOS
Carlos var den første spanjolen som ble nr. 1 i verden. Og han er fra Mallorca.
Hva tenker du når du ser Carlos Moyá?
At jeg vil bli som ham.
Jeg begynte på touren da jeg var ung.
Den eneste jeg kjente, var Carlos.
-Håndtrykk eller ikke? -Sånn.
Jeg følte alltid at Carlos ville det beste for meg.
Spiller du nå?
Han var en bra fyr. Ydmyk, stille…
Jeg prøvde alltid å hjelpe ham, og gi ham råd hvis han spurte.
Den sklir opp. Den sklir opp når jeg spiller.
Du må ha rød tape her.
Jeg så at han var en spiller som kunne slå hvem som helst på touren.
Husk at vi ser på verdens fjerde beste spiller.
Han spiller mot en 16-åring, og blir rundspilt.
-Ute! -Han klarte det!
For et sensasjonelt øyeblikk for Nadal.
Det var klart han ville overgå meg, men…
Jeg ville aldri holde ham tilbake eller dra ham ned.
-Du må til venstre. -Hvor skal han?
-Det er til venstre! -Den jævelen!
Da han ville ha meg med på laget, ble jeg litt overrasket.
Jeg spiste middag med ham i Palma, og vi snakket i tre timer
om hva han mente jeg trengte, og hva han kunne bidra med.
Han hadde ikke vunnet en Grand Slam på to år.
Jeg sa: "Du kan vinne Grand Slam og bli verdensener igjen."
Da jeg gikk, var jeg overbevist om
at det var riktig at han ble med på laget.
Carlos ble med på laget på slutten av året.
Tanken var at Carlos og Toni skulle jobbe sammen som et team.
Til slutt forsto jeg at hvis resultatene ikke er gode nok,
og du vil ha en endring, kan endring være bra.
Han var 30 da jeg begynte.
Han måtte glemme noe av det som hadde fungert før.
Vi endret treningssystemet litt.
Han mente vi trengte kortere treninger,
men mer spesifikke, med fokus på det han trengte.
Vi fikk alltid høre at Rafa måtte spille mange kamper for å bygge selvtillit.
Men han er så god at jeg ikke trodde han trengte så mange kamper.
De tidlige rundene i Grand Slam kan brukes til å finne rytme og bygge selvtillit.
Den første turneringen vi dro til, var Australian Open.
"Jeg er glad for å konkurrere igjen," sa Rafa Nadal.
Det har vært vanskelig.
Han vil ikke kvitte seg med onkel Toni, men Rafa ville selv ha Carlos her.
I medienes og folkets øyne fikk Carlos en mer fremtredende rolle.
…veldig sterk mentalt, tro på seg selv. Det var den Rafa vi ville se.
Jeg sier deg, i 2017, fra begynnelsen, kunne man se at noe kom tilbake.
Jeg har aldri sett noen ha så mye tro på Rafa
som Charlie Moyá.
Før kampene sa jeg ofte: "Husk hvem du er."
Få motstanderen til å skjønne hvem han spiller mot.
"Det du har gjort, er utrolig."
"Få ham til å føle vekten av historien."
Han har vunnet sin tiende.
Gruskongen har gjenerobret tronen.
Fra det tidspunktet endret perspektivet hans seg.
Han begynte å tenke…
"Jeg er Rafa Nadal igjen, den Rafa jeg har vært i alle disse årene."
Hold den der.
Veldig bra. Nå må du komme opp med mer kraft. Det blir vanskeligere.
FIRE DAGER TIL FØRSTE KAMP
Utrolig. 6000 mennesker ser Rafa Nadal trene.
Gåsehud.
Rafa! Rafa!
Olé!
Hold ut, mann. Hold ut og finn en måte.
Finn den, for det vil du.
Å gå ut på banen for å trene,
og få stedet til å koke, og høre dem heie på deg.
Vakkert, hva?
Etter noe sånt, hvorfor skulle han slutte med tennis?
Ett poeng av gangen.
Det er spilleren min.
-Kom igjen. -Veldig bra. Kvalitet. Fint.
Rafa trener veldig bra.
Han trener fortsatt tre timer hver dag, og han har vunnet alle settene.
-Gi meg et kyss. -Et kyss.
En stor klem til pappa.
-Han er svett. -Nei…
En stor klem til pappa.
Har du bestemt deg for om dette blir din siste French Open?
Alle antar at det blir det, men jeg vet ikke om du har bestemt deg.
Kanskje det blir den siste. Kanskje ikke.
Men la oss utforske.
Det logiske ville vært å legge opp.
Men det hadde vært synd hvis jeg ikke fikk prøve.
"Kroppen min har blitt bedre de siste ukene."
"Familien min er glad, jeg er glad for å spille…"
"Så jeg kan ikke si med 100 % sikkerhet at dette blir min siste Roland-Garros."
Jeg klarer meg.
TRE DAGER TIL FØRSTE KAMP
God morgen, alle sammen.
Takk og velkommen til Roland-Garros,
denne ikoniske arenaen hvor vi skal trekke det endelige oppsettet.
En veldig viktig trekning.
Fra første kamp kan han møte hvilken som helst spiller i verden.
Vi mangler fortsatt de seedede spillerne.
Men det begynner å bli interessant.
-Totí, totí, totí… -"Totí, totí"?
Du elsker "totí, totí, totí…"
Rafa kommer til kvartfinalen, men hvis han møter Alcaraz…
Du vet ikke hvem han møter.
Seed nummer tre og fire. Marie-Jo?
-Nummer fire. -Alexander Zverev.
Dagens nyhet er Rafa Nadals uflaks i Roland-Garros-trekningen.
Han starter mot Zverev, nummer fire i verden.
-Fin trekning, hva? -Sånn er det bare.
Lett trekning.
Zverev.
-Ok. I første runde? -Første.
Det er åpenbart ikke det du vil.
-Hvordan tar han det? -Fint.
Dessuten kom han hit for å vinne.
Rafa!
Du er best.
Vi elsker deg i Frankrike.
Er det ikke fint å se den ekte Nadal tilbake på banen?
Jeg tror Nadal kan kjempe om å bli verdensener igjen.
Det å få Carlos inn i teamet fungerte bra i begynnelsen.
En dag trente vi i Manacor.
Toni holdt et foredrag i utlandet.
Noen sjekket telefonen sin, og sa at Toni hadde kommet med en uttalelse.
Toni Nadal slutter å trene Rafa Nadal fra neste sesong.
Pressen rapporterte
at han skulle slutte å jobbe med meg. Dette var hans siste år.
Sånn fikk vi vite det.
Rafa og jeg visste ingenting. Han hadde ikke sagt noe.
Vi fikk vite det via pressen.
Det var ikke det jeg hadde i tankene da jeg tok Carlos inn i teamet.
For meg var det ikke "Carlos inn, Toni ut."
Han skiller lag med onkel Toni, som har trent ham i mange år.
27 eller 28 år.
Det mest normale ville vært å si det til oss før han fortalte pressen,
men han hadde vel sine grunner. Jeg sa: "Hva vil du jeg skal gjøre?"
Jeg liker å føle meg nyttig.
Jeg liker ikke å være et sted der jeg føler
at jeg har lite å bidra med.
Derfor bestemte jeg meg for å slutte.
Det må ha vært et sjokk for ham.
-Jeg tror ikke det. -Ikke?
Jeg ble jo litt sjokkert, så klart.
Toni var jo onkelen min.
Han hadde større innflytelse på meg enn noen andre i livet mitt.
På en måte skremte det meg å tenke på hvordan det skulle bli uten Toni.
US OPEN-FINALEN 2017
I 2017 vant jeg US Open. Vi ble best i verden det året.
Jeg tror han utviklet seg, og endret måten han så seg selv på.
Jeg tror det forklarer suksessen han hadde etter at han fylte 30.
Jeg tror det styrket selvtilliten hans.
Feil!
Nadal vinner matchen.
17 Grand Slams nå.
Jeg levde de siste årene av karrieren med en følelse av frihet,
og mindre spenning enn da Toni var der.
Han lærte at ved å slappe av litt,
og ved å ha en hverdagsrutine hvor du faktisk koser deg…
Han var mer moden. Når du er 30, vet du hvem du er.
Du slutter å være en ungdom.
Han bodde med foreldrene sine helt til 2018, tror jeg.
Og han ville nok bodd hos foreldrene mye lenger. Men…
Jeg foreslo at vi skulle flytte sammen, og han sa: "Hvorfor?"
Jeg var nervøs for den avgjørelsen.
Men da det skjedde, gikk alt bra.
Hun var kvinnen jeg ville stifte familie med.
Uten tvil var hun en viktig støtte for meg.
Jeg var glad de årene av karrieren.
Jeg likte å se meg selv konkurrere på høyeste nivå.
Rafa Nadal. Han har 18 totalt.
Wimbledon nummer fem for den serbiske superstjernen.
Novak Djokovic har 16. Roger Federer har 20.
Det er helt rått at de spiller tennis som de gjør.
De spiller i sin beste alder, på alle underlag, og vinner alle de fire store.
Man tenker: "Så heldige vi er."
Vent litt, det er ikke tilfeldig. De holder på fordi de presser hverandre.
"Han vinner fortsatt flere majors i året, og er nærmere 40. Hvorfor ikke meg?"
Tre sett mot to.
Han er US Open-mester!
For første gang er forskjellen mellom Nadal og Federer bare én.
De reiser seg.
Rafael Nadal server for sin 13. Roland Garros-tittel
og sin 20. Grand Slam-tittel.
Nadal vinner.
I 2020 tar Rafael Nadal sin 20. tittel.
Han slår sin store rival, Novak Djokovic.
Det er mirakelet i Melbourne.
Et usannsynlig comeback. 21 Grand Slam-titler.
Den beste spilleren noensinne.
Jeg følte meg utrolig bra.
Jeg ville gjøre alt for å fortsette.
Men etter finalen i Australian Open
var jeg ikke i god form.
-Vær forsiktig med beinet, ok? -Hvordan gikk det, Rafa?
Jeg vet ikke. Vi får vite det om noen dager.
-Hva føler du? -Bra eller dårlig?
Jeg føler ingenting.
Alle ble veldig overrasket over at han klarte å spille så lenge.
Den foten har blitt verre med årene.
Til slutt sa foten: "Jeg orker ikke mer."
Det fulgte noen vanskelige måneder.
Han tok den!
Lærlingen slår mesteren.
Han spilte i Madrid,
og tapte.
Han spilte i Roma,
og tapte.
-Det er foten. -Den har kostet ham mye.
Han kom til Roland-Garros med mange tvil.
Grand Slam-mester, vinner av 13 Roland-Garros-titler,
spanjolen Rafael Nadal!
Jeg hadde vondt hele tiden.
Jeg tror alle følte at karrieren min var…
over.
Det var tydelig at kroppen hans ikke kunne gi mer.
For en gangs skyld klarte ikke Nadal drop shot.
Bra gjort av Jordan Thompson.
Han hadde smerter under den første kampen,
men klarte på et vis å vinne.
Før kampen ga jeg ham litt bedøvelse, så han kunne spille.
Men etterpå sa han:
"Ángel, jeg vet ikke hvordan vi skal fullføre turneringen."
"Jeg har så vondt."
Foten hans reagerte ikke lenger på behandling.
Da jeg kom av banen, måtte faren min
bære meg på skuldrene tilbake til rommet.
Jeg hadde forferdelig vondt. Jeg sov ikke et eneste minutt.
Ikke ett minutt hele natten. Jeg tenkte hele tiden.
Tidlig neste morgen ringte jeg Ángel og spurte:
"Er det mulig å bedøve sensoriske nerver
uten å påvirke motoriske nerver?"
Han sa: "Ja, vi kan prøve."
Men medisinsk sett, for meg…
Der gikk grensen.
Du kan rive av en sene.
De satte sprøyte her, her, her…
Nervene som påvirker hele overflaten av foten.
Jeg visste ikke om det ville fungere, men jeg gikk ut og spilte.
Dette er kampen vi har ventet på.
Nå er øyeblikket her.
De to møtes for 59. gang.
Du visste at han gjorde ekstreme tiltak for å få spille.
Han følte faktisk ingenting. Foten var nummen.
Ganske risikabelt å ikke ha følelse.
Hvis foten går i feil retning, vil du ikke merke det.
Kom igjen!
Han visste at smerten var der.
Men han var klar på at hvis jeg ga ham nok til å konkurrere,
ville han gi alt han hadde, og det gjorde han.
Med Rafa vet du at hver kamp er "lev eller dø".
Den utholdenheten han viste på banen i den kampen, var utrolig.
Han har gjort det. Rafa Nadal!
Han er nå i semifinalen i Roland-Garros.
Han føler ikke foten, og han vinner dette?
Hva blir det neste? At han skal spille med bind for øynene og vinne?
Kom an!
Rafa er på nippet til å ta sin 14. tittel her i Roland Garros.
Rafa har gitt absolutt alt.
Han ga oss alt han hadde.
Jeg er overbevist om at Rafa gikk ut på banen den dagen,
og tenkte at det kunne være hans siste tenniskamp.
For ellers hadde det ikke vært fysisk mulig.
Den største blir enda større.
Mannen som gjør mirakler til rutine, har nettopp tatt ett skritt videre.
Jeg vet ikke om det er et mirakel, men ikke så langt unna.
Rafa!
Han hadde gjennomgått mye for å komme dit, men for å være ærlig,
hadde jeg en artikkel klar om at han skulle legge opp.
Jeg hadde den på datamaskinen. Da han kom til mikrofonen,
forventet publikum noe, og det gjorde alle journalistene.
Vi var klare til å trykke "send" på historiene vi hadde laget.
Jeg vet ikke hva som kan skje i fremtiden,
men jeg skal fortsette å kjempe for å fortsette.
Tusen takk, alle sammen.
"Slett."
Eller "lagre til senere".
Det var et tegn på at ingen skulle gi seg før de måtte.
Skulle du ønske at du hadde lagt opp
etter Roland-Garros i 2022?
Selvsagt ikke. Hvorfor skulle jeg det?
Jeg har aldri hatt lyst til å slutte. Jeg ville alltid fortsette.
For meg er det veldig enkelt. Jeg presser grensene mine.
KAMPDAGEN
-Takk, Rafa! -Vi elsker deg, Rafa!
-Han har ikke klaget på kroppen. -Nei vel.
-Jeg vet ikke om det er bra. -Han har ikke klaget på noe.
Han virker rolig.
La oss se pappa.
Pappa.
Bare én racket, ok?
Det er grått og veldig vått, men vi skal få se fantastisk tennis.
Hvis det er én turnering det er verdt å gi alt og dø for, så er det Paris.
Sjansene for at han vinner, er små.
Det blir tøft for Rafa.
Han har presset kroppen gjennom så mye i årenes løp.
Og med 14 Roland-Garros-titler,
i 2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013,
2014, 2017, 2018, 2019, 2020 og 2022,
Rafael Nadal!
Man kan aldri avskrive Rafael Nadal i Paris.
Kom igjen!
Taket er lukket på Chatrier, så det blir enda mer støy.
Det var tydelig nerver. Men jeg tror han klarer seg.
For en start for Zverev.
Nadal hadde ikke tapt et sett på trening.
Han har tapt åpningssettet når det gjelder.
Jeg kan ikke tro det.
Det blir bedre nå, du skal se.
Kom igjen, Gus. Ha litt tro.
Til tross for alt som har skjedd i karrieren min,
alle gangene jeg har vært borte fra banen,
alle gangene det virket som det var over,
har jeg alltid hatt viljen til å kjempe.
-Kom igjen, Rafael! -Kom igjen!
Bra!
Plutselig litt fremdrift.
Kom igjen. Gjør det ordentlig.
For et poeng. Fire break-poeng på rad for Nadal.
Nå ser han det.
Nå har han trua.
For en snuoperasjon!
Og enda en.
Det blir tie-break mellom disse to.
Nadal tar poenget!
Nei!
Kom igjen!
Nadal gir seg visst aldri.
Zverev leste spillet igjen.
Nadal er i trøbbel her.
Andre settpoeng for tyskeren.
2-0 til Zverev.
Zverev leder nå med to sett.
Mon tro hvor mye han har igjen.
-Han er sliten. -Veldig sliten.
Jeg hadde aldri trodd at jeg skulle være 37 år,
og fortsatt spille tennis.
Jeg vet at jeg ikke trenger å bevise noe.
Ikke engang for meg selv.
Men jeg kan ikke stoppe.
Dette er min identitet.
Det er den jeg er.
Ute!
Zverev vinner.
Rafa Nadals kanskje siste dans på Roland-Garros ender med nederlag.
Nå kommer sola.
Sola kom fram!
Rafael Nadal!
Kommer han tilbake? Vi vet ikke.
Men for et ettermæle han etterlater seg. 14 ganger mester her på Roland Garros.
Vet du hva pappa gjorde, Rafelet?
Bu-hu! Sånn gikk det med pappa.
Uansett… Den rekorden blir vanskelig.
-Vanskelig å slå? -Ja.
Kanskje jeg tar feil, men jeg tror den rekorden blir vanskeligere å slå
-enn Djokovics 24. -Du har nok rett.
Man vet aldri, men hvis jeg måtte vedde, tror jeg det vil ta lengre tid å slå
14 Roland-Garros-titler enn 24 Grand Slams.
Nei, den kulen du ser, er ikke hard.
Den er myk. Gjør sånn.
Ser du? Den hovne delen er ikke hard, den er myk.
Du har en alien inni der.
Han sier det ikke er lurt å presse seg til å spille US Open.
Nei, det synes ikke jeg heller.
Det er fint her.
Det er nydelig her.
Da han kom til Roland-Garros i år, trodde vi han skulle si farvel.
Men da han begynte å føle seg bra på trening,
begynte han å tenke på å fortsette.
BÅSTAD, SVERIGE JULI 2024
Men innerst inne tenkte jeg: "Hvordan kan vi fortsette sånn?"
Jeg tror han liker å lide, med en intensjon om å overvinne lidelsen.
Men mot slutten av karrieren førte ikke lenger lidelsen til at han overvant den.
Det var bare lidelse for lidelsens skyld.
Og jeg tror det var det som til slutt slukket ilden hans.
SWEDISH OPEN FINALE
Det er finaledagen i Båstad.
Det har vært en del kamper hvor han ikke har vært seg selv.
Han har sett nesten ferdig ut.
Han ser treg ut der ute.
Han måtte komme til et punkt hvor det ble vondt å se hva han var i ferd med å bli.
Han må føle begrensningene.
Se baller han en gang ville nådd og slått til vinnere, utenfor rekkevidde.
Og å se spillenivåer som en gang var som å puste for ham,
nå bli umulige.
Borges vinner.
Etter tapet i Båstad skrev Rafa til oss noen timer senere.
Meldingen lød: "Team…"
"Jeg pleier ikke å gjøre det, men i dag føler jeg meg helt tom."
"Beklager til alle for i dag."
"Jeg fant ikke energien til å presse meg videre,
eller i det hele tatt prøve."
"I løpet av kampen bestemte jeg meg for å legge opp."
"Takk for alt."
"Selv om det gir lite mening å beklage på dette stadiet,
er det sånn jeg føler det."
"Stor klem til alle."
Etter kampen låste han seg inne på badet.
Han var i dårlig form.
Det ligger i hans natur å fortsette å kjempe.
Men der og da i Båstad skjønte han
at han rett og slett ikke kunne fortsette.
Hva sa han som fikk deg til å føle at det var over?
De ordene. "Jeg må legge opp."
Ikke "jeg vil".
"Jeg må legge opp."
Sa han hvorfor? Var det alt han sa?
Det var åpenbart.
Han kjente seg ikke igjen på banen.
I det øyeblikket skjønte han at han ikke hadde mer å gi.
Når du sier "Jeg legger opp", betyr det til syvende og sist
"Jeg har gitt opp."
Du slutter å være det du har vært nesten hele livet.
Du går tilbake til å bare være et menneske.
Hei, alle sammen.
Jeg er her for å dele noe jeg har…
forestilt meg og tenkt på lenge.
Jeg har bestemt meg for at Davis Cup-finalen blir min siste turnering.
Rafa! Rafa!
Jeg har alltid håpet at ting skulle bli bedre,
slik de har gjort mange ganger i løpet av karrieren.
Men ikke denne gangen.
Spørsmålet er:
"Hvorfor fortsette?"
SEKS MÅNEDER SENERE
Vi ønsker velkommen til denne seremonien til ære for Rafael Nadal.
Jeg hadde vært veldig ulykkelig
hvis jeg følte at jeg ikke hadde kjempet til siste slutt.
Det har alltid vært min største frykt.
Nå er jeg ikke redd for noe.
Rafa! Rafa!
Takk.
"SEIEREN TILHØRER DE MEST STANDHAFTIGE"
Det er vanskelig å begynne med noen, men Toni…
Du er grunnen til at jeg er her.
Takk for at du har viet en stor del av livet ditt
til å være med meg.
Trene, snakke med, lure meg,
få meg til å lide, få meg til å le,
og presse meg til det ytterste.
Det vi har opplevd, har ikke alltid vært lett.
Men det har uten tvil vært verdt det.
Jeg nådde målet mitt, som var å gi mitt ytterste.
Nå kan jeg legge opp i fred.
Med ro i sjelen i forhold til karrieren.
ROLAND-GARROS MENN, SINGLE
Ok.
Rafael Nadal tilbrakte 912 uker på rad blant verdens ti beste.
Nesten 18 år.
Han er den eneste spilleren
som har vært rangert som nummer 1 i tre ulike tiår.
Hans 14 French Open-titler er tidenes beste i en Grand Slam,
og hans 112-4-rekord er den beste i en enkeltturnering noensinne.
Tekst: Henrik W. Johnsen