Gu-cheon!
Jól vagy?
A trónörökös okkal idézte meg a dögvész-küket.
Hamarosan szerencsétlenség sújtja a palotát.
Felség, az a király helye…
Őfelsége élete veszélyben forog.
Felség!
- Ez nem… - Mindenről tudok.
Arról is, hogy a szellem a király életére tör.
Senki más nem foglalhatja el a megüresedett trónt
rajtam kívül.
Egyedül én
őrizhetem meg a palotát és a királyi házat.
Csak én!
Rajtam kívül senki…
Kizárólag én védhetem meg a királyi ház tagjait. Csakis én.
Senki más…
Tanácsos úr!
- Tanácsos úr! - Fő államtanácsos!
- Tanácsos úr! - Tanácsos úr!
Jól van, Tanácsos úr?
A KELETI PALOTA
A trónörökösnek köze lehet a palotában történtekhez?
Gu-cheon!
Mit mondtál az előbb?
Itt valami nincs rendjén. Ami azt illeti, te sem nézel ki jól.
Mert megerősödött a trónörökös szelleme.
Ezért láncolom ide.
Ideláncolod? Mégsem küldöd a túlvilágra?
Nem lehet. Elemésztette a dögvész-küket, azok már elkeveredtek az övével.
A keservit!
Ne nézz úgy rám, mint egy haldoklóra!
Ne ráncold a homlokod olyan aggodalmasan!
Rossz bőrben vagy, mióta a küme szemét használod.
Mintha a kútban élő küme…
Attól félsz, megörülök és végzek valakivel?
Arra így nem kerülhet sor.
Egy kümét ezerszer könnyebb leláncolni, mint elpusztítani.
Ez majd megoldja a helyzetet.
- Ugye sikerülni fog? - Az engesztelő szertartás nagy segítség.
Ha sikerül megbékíteni a dögvész-kük lelkét,
gyengíthetjük a trónörökös szellemét.
Visszakísérlek a szobádhoz.
Felesleges. Nem vagyok beteg.
Dehogynem.
Ma este véget vetünk ennek az egésznek.
Igen. Lesz, ami lesz.
Mihez kezdesz, ha ennek vége és elhagyod a palotát?
Alaposan leiszom magam, azután napokig alszom.
Nem úgy értem.
Hogyan szeretnél élni?
Mit kezdenél az életeddel?
Ezen még nem gondolkodtam,
de visszamegyek a templomba.
Tessék? Azt mondtad, ki nem állhatod a főapátot.
Mégis visszamégy?
Tudod,
a templomtól másfél kilométerre, délkeletre
folyó húzódik egy sziklafal mentén.
Azon a helyen…
hunyt el édesanyám.
Így halálom után sem hagyhatom el a templomot.
Sajnálom.
Belerángattalak a palota szellemének ügyébe.
- Pedig semmi közöd hozzá… - Már kihasználtál.
Késő bánat.
Az utolsó pillanatig gorombáskodsz velem,
pedig végre őszintén merek beszélni.
Ma éjjel meghalsz.
Nem voltál képes anyád után menni a halálba.
Meg sem kellett volna születned.
Sem ember, sem szellem nem vagy.
Ma éjjel meghalsz.
Nem voltál képes anyád után menni a halálba.
Meg sem kellett volna születned.
Sem ember, sem szellem nem vagy.
Meghalsz.
Mit mondott a koszujeocsil, királylány?
Teknős, teknős
Dugd ki fejed
Ha nem teszed
Megsütlek, majd felfallak
Már majdnem kész, ugye?
Az Ökör órájában kezdik a szertartást.
Mindjárt végzek.
Gondolkodtam a dolgon.
Veled tartok a kü birodalmába.
Ezerszer megmondtam,
hogy nem élnéd túl.
Eszedbe ne jusson!
Kész is van.
Indulok.
Várj csak!
Ezt idd meg!
A főzet feltölt jang energiával. Különleges alapanyagokból áll.
Nem kellett volna…
ennyit várnod vele.
Jaj, de keserű!
Van bármi, amiben segíthetek?
Nincs.
Királylány!
A trónörökös szelleme rád is vadászik,
rejtőzz el alaposan!
Mi a baj?
Mielőtt idejöttem,
nagyanyámnál jártam.
Mit kerestél ott?
Hiszen ellenségednek tekinted…
Fél napig nem térsz magadhoz.
Miért?
- Miért… - Magam sem tudom.
Mikor a küme azt mondta, hogy ma éjjel meghalsz,
gondolkodás nélkül cselekedtem.
A palotában te vagy az egyetlen, akiben bízhatok.
Ezért…
nem nézhetem tétlenül, hogy meghalj.
Megmentelek,
az életem árán is.
Köszönöm, hogy a végsőkig védelmeztél!
Mostantól fogva
átveszem a feladatod.
Kezdődik az engesztelő szertartás.
Úgy tűnik, a sámán máris kieszelt egy tervet.
Felség!
Ne rendezz jelenetet!
Itt van a trónörökös.
Hát valóban agküvé váltál.
Ne merészelj beleavatkozni!
Megszomorított és haragos lehetsz.
Meg is értem.
Hiszen a saját apád vetett véget az életednek.
Fivérem!
Sorsomra hagyott, mert hallottam a holtakat.
Hagyta, hogy megöljék anyámat.
Én is megvetem apánkat, fivérem!
Mondtam, hogy ne avatkozz bele!
Nem nézhetem tétlenül, hogy meghalj.
Megmentelek, az életem árán is.
Szerinted nem kéne?
Csak így menthetem meg a királylányt.
Az életét kockáztatta értem,
én sem tehetek másként.
Az emberek
születésük percétől fogva a halál felé menetelnek.
Az egyén rangja
vagy jelleme
mit sem számít.
A halál előbb-utóbb mindenkit utolér,
szükségtelen gyászolni vagy sérelmezni a minket ért igazságtalanságot.
Nem csoda, hogy erős a palota jin energiája.
Hát te okoztad,
ősi küme!
Megadom neked,
amit csak kérsz.
Cserébe
ruházz fel erővel
a királylány megmentéséhez!
Meddig várjak még, Felség?
A dögvész megfékezéséhez
először titeket, kiszolgáltatottakat hánytalak kardélre.
Nem volt beleszólásotok,
megpecsételtem a sorsotokat.
Mégsem fékeztem meg semmit.
Mást sem hallok, mint a ti panaszaitokat.
Ez a bűn teljességgel…
feloldhatatlan.
Nem kérem, hogy bocsássatok meg.
Ha úgy kívánjátok…
akár most rögtön végezhettek velem.
Ha mégis megkímélitek az életem,
gondoskodom a hátrahagyott szeretteitekről.
Szüleitekről,
testvéreitekről,
gyermekeitekről,
valamennyi rokonotokról.
A végsőkig gondom lesz rájuk…
a nemzet atyjaként.
Eben az életben nem fizethetek meg ezért a bűnért,
ám a túlvilágon újra és újra megteszem majd.
Mondjatok le szűnni nem akaró haragotokról…
és keljetek át a túlvilágra!
Tegyétek le súlyos terheteket
ebben a földi létben…
és keljetek át…
a túlvilágra!
Arra vártam, hogy a dögvész-kük távozzanak.
Nem lehet…
Nem végezhetem így.
Ennyire meg akarod ölni az apád?
Tudod…
egész életemben gyötört, hogy anyám miattam halt meg.
Féltem, hogy a bűnöm miatt akgüvé válok.
Életben akartam maradni,
nehogy olyan legyek, mint te.
Hogyan vetemedhettél arra, hogy akgüvé válj…
Király akartam lenni.
Már semmi sem számít.
Se ez a palota, amelynek nem lehetek a királya,
sem a szánalmas alattvalók.
Sem a falakon belül…
sem azokon kívül…
Mindegyikükkel végzek.
El akartam kerülni, hogy el kelljen pusztítanom a lelked.
Nem pusztíthatsz el.
Ha megsemmisítesz egy lelket,
annak az az ára, hogy te magad is agküvé válsz.
Tudom.
De ha elmulasztom, nem törik meg az átok, ami egyet jelent a királylány halálával.
Mihelyt megláttam az ősi kümét,
rögtön tudtam, hogy akgü leszek.
Vége van.
Tanácsos!
Kim főeunuch!
Felség!
Gu-cheon!
Átadom neked a maradék jang energiám…
úgyhogy menj vissza!
Gu-cheon, kérlek, térj magadhoz!
Gu-cheon!
Fogadd el a jang energiám!
Nem halhatsz meg így!
Azt nem hagyom.
Ne!
Gu-cheon!
Elég!
Ha már így alakult,
engedj el mindannyiunkat!
Már úgyis akgüvé váltam. Inkább, mintsem egy küme eleméssze a lelkem…
Felség!
Nem jelentettek több dögvészre utaló esetet.
A szertartások minden régióban gond nélkül zajlottak,
a nép zavargásai is csillapodnak.
Nagyszerű.
Távozhatsz.
Felség!
A napokban a palotát sújtó különös csapásoknak
vége szakadt.
Menjünk!
Csakhogy az özvegy királynénak, aki a magánrezidenciáján tartózkodik,
megbomlott az elméje.
Mi a helyzet Iksang királyfival?
Titkos vizsgálat alanya,
mert azzal bízott meg egy sámánt, hogy Felséged kárára végezzen szertartást.
Rendben.
Távozhatsz.
Három nap telt el.
Királylány!
Talán ideje lemondani Gu-cheonról.
Múltkor is halottnak hittük,
mégis magához tért, ugye?
Ő tényleg nem akárki, de…
már mindenki más
halottnak tartja.
Ne itasd az egereket!
Nem halt meg.
Látod?
Érted sír a gyermek.
Ne okozz nekünk még több bánatot, gyere vissza!
Ha nem találod az utat…
Használd a csengettyűt, hogy elvezessen hozzád!
Kkomokszali!
Az egy kkomokszali, nem akármilyen lény.
Élőkhöz kötődik, nem helyhez, jang energiát szív.
Élőkhöz…
Gu-cheon életben van.
A templomtól másfél kilométerre, délkeletre
folyó húzódik egy sziklafal mentén.
Azon a helyen
hunyt el édesanyám.
Így halálom után sem hagyhatom el a templomot.
Kérlek…
Tudtam, hogy itt talállak.
Vége.
Most már elhagyhatod a palotát,
kívánságod szerint.
Úgyhogy
ne maradj itt egyedül,
gyere vissza velem!
Azt mondtad, nincs célja az életednek, csak sodródsz,
de tarts ki!
Lehet, hogy szellemszerű lét lesz,
de azért élj!
Hallasz engem?
Azt mondtad, az életed mindennél többre tartod, nem?
Azt hitted, örülni fogok…
ha eldobod az életed, hogy mentsd az enyém?
Te szerencsétlen!
Gyere vissza most rögtön, mielőtt én rángatlak elő!
Királylány!
A keservit!
Mekkora lármát csapsz!
Már megint bőgsz.
Hát visszatértél.
Felkészültél az útra?
Igen, Felség.
Viszont
a búcsú elég grandiózusra sikerült.
Nem enged el olyan könnyen, jól látom?
Tudom, min mentél keresztül a palotában…
teljes titokban.
Az az igazság,
hogy túl sokat tudsz a palotáról és rólam is…
nem igaz, Gu-cheon?
Kelj fel!
Az emberek megváltoznak,
ha teljesülnek a vágyaik.
Eddig kevésbé lehetett adni Felséged szavára.
Most is látsz valamit?
A királyok szelleme
és a rengeteg herceg, akiből sosem lett uralkodó, továbbra is itt időzik.
Most már elmehetsz.
Megkíméli az életem?
Az majd elválik.
Ugye nem gondolja meg magát, nem fog kivégezni?
A keservit!
Mit ácsorogsz még ott?
Hozzánőttél a palotához?
Mégy valahová?
Veled tartok.
Micsoda?
Miért?
Mindent megtettél, hogy segíts rendezni az ügyeim.
Most rajtam a sor.
A keservit!
Nem lesz egyszerű.
Majd ne sopánkodj, hogy mennyire nehéz!
Menjünk!
A keservit!
A KELETI PALOTA
A feliratot fordította: Poór Anikó