Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Gjett om jeg har en historie til deg.
Det er en julehistorie.
Jeg er Kate. Det er meg for rundt 20 år siden.
Etter college fikk jeg jobb
på et fantastisk arkitektfirma i Boston.
Jeg skulle forandre verden.
Så forandret min verden seg da jeg danset på en fest
med en medisinstudent ved navn Everett. Vi var gale etter hverandre.
Den følelsen av den første forelskelsen,
når du ikke kan tenke.
Vi har alle vært der.
Så da Everett dro hjem for å starte praksisen sin, ble jeg så klart med
til hans magiske hjemby, Winterlight.
Det er som om han vokste opp i et duftlys.
Det var for vanskelig å dra.
Vi giftet oss, fikk barn,
og jeg oppdaget at småbyleger faktisk er gift med jobbene sine.
Det var som å være alenemor med en giftering.
Og min karriere som arkitekt?
Overraskelse. Jeg ble altmuligdame i stedet.
Barna vokste opp. Everett og jeg vokste fra hverandre.
Vi hadde det ikke gøy lenger.
Og hele "jeg skal forandre verden"-greia?
VELKOMMEN HJERTET AV VERMONT
La meg vise deg historien.
17. DESEMBER
Så dere er sikre på at dere vil skilles?
- Jepp. - Absolutt, ja.
Som ordfører i Winterlight og deres venn, mener jeg det er en tabbe.
Christina, skilsmisse betyr ikke at vi ikke er et lag.
Jo, juridisk sett.
Vi kaller det ikke "skilsmisse". Vi kaller det "bevisst frakobling".
Ja, vi har vært separert i månedsvis, og vi er mye lykkeligere.
Det er en sunn måte å tenke på å avslutte et ekteskap på.
Må vi fortelle om dette? Du vet hvordan folk her er.
- Takk. - Muffins?
Man kan ikke skilles på tom mage.
- Fint. - Takk, Buck.
Hørte du ikke? De kaller det ikke det.
De kaller det "bevisst frakobling".
- Jøss. - Hva er så morsomt?
- Trodde dere skulle skilles. - Nei. De har en "bevisst frakobling".
Å, sier du det?
Folkens, skilsmisse må ikke være forferdelig.
Jo, det må det.
Dette er vår første jul som skilte, men vi skal tilbringe den sammen.
- Ja. - Som en familie. Normalt.
Ja, vi skal gjøre alle Holdens tradisjonelle familieaktiviteter.
Vi skal ha julemiddag og alle måltidene sammen i moderskipet.
Må bare jobbe med det. Lett.
Praktisere ærlighet
og starte alle setningene med
"jeg føler".
Herregud!
Nei.
- Kom igjen, vennen. - Ja.
Du kan bestille.
- Hei! - Godt å se deg.
Beklager at jeg er sen. Jeg satt fast på en visning.
Hei.
Vel, på et minihus, så en liten en.
For folk under 1,50.
- Å. - Hvordan gikk møtet med Christina?
Det ble et offentlig arrangement.
Men hva forventer du når du skiller deg på en kafé?
Sa du til Everett at du flytter?
Ikke akkurat.
Jeg trodde dere skulle være helt ærlige?
Vi skal det, men ikke om det. Jeg sier det ikke til barna heller.
Dette er vår siste jul i dette huset,
og jeg vil at den skal være lykkelig.
Tenk at dere selger moderskipet.
April, en jobb venter på meg. Du må støtte meg.
Du ber meg være uselvisk,
som er mye å be om.
Jeg har sittet fast i denne byen halve livet mitt. Og gjort hva?
Oppdratt barn?
Brutt normene i altmuligmennenes verden?
Ja, og bygget markfarmer i bytte mot bakervarer.
Gabe fullfører videregående i år,
og Sienna går på college. Dette er min sjanse til å komme meg ut.
Julenissens små alver er her!
- Ba du Everetts fedre? - Vi har felles foreldrerett.
Hei.
Der er vår Katie.
Katie-pataitie.
Hallo.
- April, gjør ditt verste. - Greit.
Jeg visste ikke hva du lagde, så jeg tok med en søtpotetgryte.
Så snilt av deg. Nå har vi to.
- Å. - Prøv aldri å overgå Kate i jula.
Eller påsken.
- Hei, bestefedre. - Hei.
- Godt å se deg. - Du er høyere hver gang vi ses.
- Ja. - Virkelig?
Ja, jeg tror dere er kortere hver gang vi ses.
- Derfor liker ingen tenåringer. - Å.
Det er dem. De kommer om noen minutter.
- De? - Bare vent.
Ok.
Trenger du hjelp?
- Vennen! - Hei.
Hei. Ok. Greit.
- Hei. - Hei.
- Hei, Nigel. - Hei!
Hygg... Å, ja.
- Hei. - Å.
Ok.
Nigel, du kjenner moren min, Kate.
- Ja. - Det er bestefedrene mine, Mike og Daryl.
- Hallo. - Hei.
- Gudmoren min, April. - Hei.
Og dette er min, ok, jøss, ikke så lille lillebror, Gabriel.
Hva? Alle sammen, dette er Nigel.
- Hallo! - Hei, Nigel.
Flott å møte dere. Skulle hatt med noe.
Vent, jeg har det. En tryllestav!
Apporto julemagi!
Bærer du faktisk tryllestav?
- Ja. - Det gjør han.
Jeg kastet en trylleformel på denne vakre damen.
Vingardium leviosa!
- Vingardium levi... - Ok.
La oss gå inn.
Ja. Ok.
Det var bra.
Trenger du hjelp?
- Han klarer seg. - Det går bra.
- Jøss. - Hvor er Katie?
Jeg må bare si at jeg ikke kommer over den slående likheten mellom dere to.
Ok. Alle sier alltid det, og jeg ser det ikke.
Vi ligner ikke.
Nigel, går du også på Oxford? Eller et annet sted?
- Nei. Nigel går ikke på college. - Mamma.
- Han gjør ikke det. - Jeg så på våpenskjoldet på jakken din.
Hva står det? "Griffen"?
"Griffing".
Ja. Nigel jobber fulltid som Harry Potter-guide.
Er det en jobb?
- Tydeligvis. - Han er veldig flink.
Ja, jeg er den beste. Jeg kan snakke ormtunge.
Sienna sier at dere har noen uvanlige juletradisjoner.
Ja, som jeg boikotter i år.
Det er din greie, mamma. Gå og ha det gøy. Ok?
Kos deg.
Hva er disse tradisjonene?
Vi lager håndlagde gaver og utveksler dem.
Ja. Håndlagde gaver kommer fra hjertet.
Ulikt ekte gaver, som kommer fra Amazon.
Og Kate kjøper ikke pynt.
Det er bare popkorn og kongler.
Vi lager pynt av resirkulerte og funne ting.
- Hva med fuglene? - Elsker fuglene.
Vi lager origami-fugler,
og så skriver vi noe på hver av dem som vi er takknemlige for.
Det høres strålende ut.
- Det kan man vel si. - Eller man kan si "pinlig".
- Hva med boka? Det er ikke rart. - Sant.
På julaften leser mamma og pappa fra familiens utklippsbok.
Det er veldig søtt.
Apropos Everett, han hilser. Han ville komme, men fikk en pasient.
- Høres ut som Betty. Jobber alltid. - Hvem er Betty?
Mine foreldre kaller hverandre Betty og Al. Ikke spør.
Jeg gleder meg til å møte ham. Og hans nye kjæreste.
- Hva? - Hva?
- Au! Hvorfor sparket du meg?
Ikke kunngjør det.
- Hun ser på meg. - Ikke få øyekontakt. Se bort.
Kate, jeg har lest om geotermisk energi.
- Jeg vil høre hva du synes. - Det vil du ikke. Nigel?
Nigel? Nigel, jeg kan se deg.
Nigel?
Nigel. Nei, Nigel.
Spytt ut.
Sa ikke pappa det?
Hva sa ikke pappa?
At han dater noen.
Jeg traff nettopp faren deres. Om han datet noen, ville han sagt det.
Ok, så Everett dater noen. Hva så?
Visste dere dette?
Vi fant det ut ved et uhell.
Vi fikk taushetsplikt, som du vet jeg hater, ikke sant?
Og dere visste det?
Jeg fant ut av det. Ikke sant? Det var mange spor.
Bestefedrene sa det.
Aldeles ikke!
Jeg kan ha sagt noe.
Også ved et uhell.
Ja, nei. Nyt lunsjen deres.
Jeg må bare gjøre noe et øyeblikk. Unnskyld meg.
Vi skal snakke om dette når jeg er tilbake.
- Vil du vite mer? - Ja, mer. Om alt.
Og hun drar.
Jeg burde ha sagt det.
Dater du noen? Vi er knapt separert.
Al, jeg har en pasient. Og ni måneder er ikke knapt.
Fedrene dine visste det. Barna visste det. Selv Siennas rare kjæreste visste det.
Jeg visste det.
Jeg kler på meg.
Du skulle ikke få vite det sånn.
Jeg fant ikke riktig tidspunkt å si det på.
Jeg føler at når du ikke er ærlig med meg,
kan jeg ikke stole på deg.
Vel, jeg føler at jeg har vært ærlig
om alt annet enn dette.
Jeg fikk ikke ut ordene, Al,
jeg er lei for det.
Det går bra.
La oss gå videre.
- Fortell om henne. - Hun heter Tess.
Hun hadde forretninger her,
stoppet for å handle, gled på litt is, skadet ankelen,
og hun trengte en lege,
og jeg er lege.
Så du brøt en slags etisk lov og begynte å date henne?
- Det er ikke en gråsone engang. - Er det ikke?
- Nei. - Å.
- Nei. - Ok.
Takk for at du var ærlig.
Jeg gleder meg til å møte henne.
Flott.
Jeg hadde mine tvil da Buck sa at dere hadde en bevisst frakobling...
- August, vil du ha en til? Hva? - Nei takk. Takk, doktor. Ha det, Kate.
18. DESEMBER
Du burde kaste litt glitter opp der. Gjøre det litt livlig.
Ovnen min er ødelagt igjen.
Jeg får verken ovn eller mann til å funke.
Vil du installere en varmepumpe?
- Hva er det? - En kompressor.
- Den bruker termodynamikk for... - Advarsel, et av Kates store ord.
Jeg sluttet å lytte.
Vil du komme inn og drikke te, så kan jeg forklare termodynamikk?
Te forstår jeg. Ikke sånt urte-tull.
Hvordan er hun?
Vet alle i byen om dette?
Jeg er i en bokklubb. Det er bare sladring og drikking.
- Vi har ikke lest en bok på ti år. - Jeg har ikke møtt henne.
Har du ikke stalket henne på nett? Hva slags eks er du?
- Jeg vil ikke stalke henne. - Det sier alle, vennen.
- Vi mener det aldri. Hva heter hun? - Tess Wiley.
Slik fant jeg Herbs nye kjæreste.
Men jeg kjente henne knapt igjen på ekte.
Hun var stygg uten filtrene.
Å. Bingo.
Dater Everett hun der?
Er du sikker?
- Det er navnet hennes. - Ok. Hva gjør hun?
Hun skulpterer smør.
En akseptert kunst i enkelte deler av verden.
De virkelig dumme delene.
Vel,
bra for henne.
Er det alt du vil si? Kom igjen. Kvinnen er tristere enn daggammel suppe.
Jeg er glad på Everetts vegne.
Særlig.
Godt når de går ned i standard, hva?
Ok, utstyr til å lage pynt.
Jeg har laget to lister.
Er dere raske, kjøper jeg alle en sukkertøystang.
Jeg elsker jula!
Flott. Nå må jeg finne ham.
De er gratis.
Ok. Gå, Gabe.
Kate.
- Hei. - Hei. Hva gjør du her?
Hva mener du? Jeg er her fire ganger om dagen.
Har du de søte små resirkulerte glassflaskene?
Jeg vil lage parfymen min til jul.
Og jeg trenger spiker også.
Huff. Vi har ikke noe av det. Jeg må bestille det.
- Kom tilbake i morgen. - Har du ikke spiker?
- Nei. - De er i hylle én.
- Nei, det er de ikke. Jeg flyttet dem. - Du er rar.
De er ikke der.
- Hvor flyttet du dem? - Folk kjøpte til minihus.
- Du husker ikke riktig. - Nei.
- De er alltid i første hylle. - Stopp, Kate.
Tipper at spikrene er her.
Herregud.
Hvem er det?
Kate.
Kate!
- Kate! - Jeg er ikke klar.
Hei, Kate. Jeg er Tess.
Everett har fortalt så mye om deg.
Hallo.
Skulpterer du tilfeldigvis smør?
Skulptere...
Nei, ikke i dette antrekket, i alle fall.
Jeg er litt overpyntet i en jernvarehandel.
Til mitt forsvar var jeg i et zoommøte, han dro meg ut.
- Jeg mener... - For å handle julepynt.
Unnskyld meg, jeg må dra og drepe min gamle nabo Doris.
Er du også her?
Hva skjer, pappa? Hvem er dette?
- Tess, dette er Gabe. - Gabriel.
- Det er sønnen min. - Den modige brannmannen.
- Ja. - Ok, Gabe. La oss dra.
- Men... - Mamma, har du sett N...
- Der er hun. - Pappa!
- Herregud. - Hei.
Godt å se deg. Jeg har savnet deg.
Du må være Sienna.
Du studerer økonomi og ledelse på Oxford, ikke sant?
- Du må være genial. Hallo. - Genial. Jøss. Du er?
Dette er Tess, hun skulpterer ikke smør, i tilfelle du lurte.
- Jeg har forsyninger! - Der er Nigel.
Der er han.
Godt å endelig møte deg. Å, ja.
- Å. Ok. - Møyens far.
Å.
Å. Ok. Det går bra.
- Det går bra. - Det går bra.
- Hyggelig. - Hyggelig.
Du må være Nigel,
Harry Potter-eksperten. Ikke sant?
"Du er en trollmann, Harry."
Hvem er du?
- Dette er Tess. - Tess.
Skyldig.
19. DESEMBER
Jeg lette bare etter en oppskrift.
Ja, særlig.
Har du skrevet ferdig collegeessayet?
- Nei. - Nei?
Hvorfor vil du bli kvitt meg?
Jeg vil bare at du skal gå på college.
Ja, for du tror college er den magiske billetten ut herfra, hva?
Hva er så ille med denne byen? Jeg skjønner ikke.
Hva om jeg liker meg her?
- Vi diskuterer ikke dette. - Ok.
Du må bare skrive essayet ditt.
God morgen.
Hei. Gabe, er du klar?
Ja. Jeg går i bilen.
Her, ta en av disse.
Se på deg, da.
Kan du snakke med sønnen vår om collegeessayet
og hans stipendsøknader?
Du vet han vil bli brannmann, redde liv.
Kan du minne meg på hvorfor vi er imot det?
Vil du virkelig krangle med meg på morgenen?
- Nei. - Det er en dårlig idé.
Jeg er enig med deg. Du bekymrer meg.
Jeg føler at du stressbaker nå.
Har vi kommet oss etter hendelsen?
Jeg tror ikke jeg kommer meg.
Jeg føler at vi kanskje burde spise middag i kveld.
- Med Tess? - Ja, med Tess.
Hvor synes du jeg skal plassere henne?
Jeg vet ikke. Hvor enn du fikk henne fra.
Ok, vel, ja,
jeg føler at det er en god idé.
Vi var veldig pinlige foran barna, og vi burde normalisere det.
Flott. Jeg føler for 19:30, hos meg.
Jeg føler at det fungerer. Ja. 19:30, hos deg.
Ok. Jeg føler at jeg tar noen muffins.
Ok, jeg føler at du virkelig liker muffinsene mine.
IKKE NØL, KATE FÅR DEG PÅ RETT KJØL!
Vi skal bare ha denne middagen, ok?
Og så begynner vi med våre vanlige tradisjoner.
Jeg vil bare snakke med dere.
Denne nye fasen av deres foreldres forhold
kan føles litt rar, ikke sant?
- Nei da. - Ja, vel...
Å se faren deres med noen andre kan bli vanskelig.
Men jeg ser ham med andre hele tiden.
- Jeg også. - Hva?
Nei, jeg mener med noen andre enn meg.
- Å. - Han og jeg har ikke forandret oss.
Vi er de samme, vi tror på det samme.
Vi bare tror på det fra to husholdninger.
- Nå tuller du. - Jøss.
Det er godt.
Hva synes dere om huset? Har alltid villet slå meg løs i jula.
Gratulerer. Jeg hører polisene smelte.
Dette er så nammenam.
Jeg lever på takeaway. Elsker det. Jeg kan ikke lage mat.
- Dette er godt. - Ja.
Takk.
Du elsker virkelig agurk.
Nei, det er Betty. Han hater dem.
Bare av nysgjerrighet, hvorfor kaller dere hverandre Betty og Al?
Jeg forteller. Hun var den første miljøforkjemperen jeg møtte,
og jeg kalte henne Al på grunn av Al Gore.
- Å. - Ja.
Og så er det jo den Paul Simon-sangen.
Du kan kalle meg Betty
Betty, vil du ringe meg?
Kall meg Al
Hei. Du har en fin stemme.
Uansett, vi ble revet med, og det ble sittende.
- Det er dumt. - Nei! Det er veldig søtt.
Jeg hadde en kjæreste en gang jeg kalte "Missilet".
Men det var bare fordi han jobbet i luftforsvaret.
- Ja. - Ja visst.
Uansett, jeg må si at jeg synes dere begge er fantastiske.
Jeg har ingen kontakt med noen av eksene mine.
Det er bare å ghoste, slutte å følge, slette, gjenta. Bare borte.
Fantastisk. Godt å vite. Ja.
Prøver du å bli kvitt meg?
- Nei. - Ikke?
- Nei. - Vil du at jeg skal dra?
Nei. Jeg er glad du er her.
- Hvordan er ankelen? - Ankelen er bra.
Ja, den ble bra før Thanksgiving. Ja.
- Har dere vært sammen siden da? - På en måte.
Ikke sammen. Bare snakket.
- Ja, men mye. - Mye.
Veldig mye. Vi har snakket i timevis hver dag.
Så da Everett inviterte meg hit,
syntes jeg det var litt rart, men jeg vet ikke.
Jeg visste jeg måtte få det til.
Ja. Og hun har styrt imperiet sitt fra kjøkkenbordet mitt siden.
Imperium?
Det er en global veldedighet.
Jeg hjelper kvinner å starte egen bedrift. Jeg prøver bare å gjøre en forskjell.
Jøss. Så kult. Hvordan kom du inn på det?
Det er en lang historie.
Men jeg tror det beste rådet er å finne noe du elsker og fokusere.
Øynene på målet.
Se på alle distraksjoner som en avsporing. Alt er i min TED Talk.
- Der kom det. - Jøss.
Det er sant. Her om dagen
drømte jeg om å åpne et kloakkrør,
og jeg ville slutte, men jeg bare fortsatte,
og vet du hva? Jeg tror jeg gjorde en stor forskjell
i den dusjens liv.
Jeg husker det nå. Everett sa at du er en altmuligdame.
En altmuligperson? Beklager. Hva kaller du deg, Kate?
For det meste flau, Tess.
- Slutt. Nei. - Nei.
Al er limet som holder Winterlight sammen.
Definitivt.
Vet ikke hva byen ville vært uten henne.
Beklager, men måten du sier "byen" på, er så sjarmerende.
Det får meg til å føle at jeg er i en amerikansk film.
Storbyjenta drar til en sjarmerende vinterby, forelsker seg.
Litt som The Holiday.
Men i den filmen var ekskona død.
Men du er ikke død,
og takk Gud, for det ville vært forferdelig,
jeg ville hatet det.
Og jeg...
Ja, jeg tror jeg bør slutte å snakke nå.
- Det går bra. - Beklager.
- Det går bra. - Bor du i New York?
Jeg har en toppleilighet der
og en fin leilighet i London når jeg må dra over dammen,
som dere gjerne må låne.
Den har en fantastisk beliggenhet. Det er to kvartaler fra Leadenhall Market,
hvor de filmet...
- Diagonallmenningen. Ja. - Diagonallmenningen.
- Hva? - Visste du ville like det.
- Altså, fikk du gå på settet? - Det gjorde jeg. Flere ganger.
Produsentene er venner fra skolen, jeg er heldig.
Jøss. Fem poeng til Håsblås.
Ja. Tusen takk, trollmann.
Spoiler, Tess kjenner alle, og hun har gjort alt.
Bortsett fra å feire jul med en kjekk lege
og hans fantastiske barn.
Når de ikke er med deg, da, som de burde være.
Ja. Vi skal faktisk ha mange spesielle, noen sier uvanlige,
juletradisjoner.
Vi kan være med,
for jeg har flyttet alle avtalene mine til tidlig morgen. Så vi er ledige.
Det var synd.
Det er fantastisk, men i morgen tidlig
har jeg en flott overraskelse til barna som du går glipp av.
Jeg gleder meg sånn.
20. DESEMBER
KNOTTY PINES TREGÅRD
Ny tradisjon!
Dette er mer enn en tregård.
De har et tog,
og de har varm sider.
- Bilder med nissen. - Bilder?
Nei. Bilder med nissen? Er vi fem år?
Det er ironisk. Alle tenåringene gjør det.
Emneknagg slutt å være sur. Det er jul.
Måtte vi gjøre dette klokka 08:00?
Vi vil ha det beste treet. Komme før folkemengden.
Dere sa dere ville ha en normal jul. Jeg kommer med det normale! Ja.
Så vi skal finne et tre,
og det blir gøy!
Blir det gøy?
Gabe, se på det som en skattejakt. Du elsker skattejakt.
Finn et tre som har god form med plass rundt grenene.
Som det der?
Ferdig.
Jeg forstår ikke.
Dere har alltid ønsket å finne et tre på ekte.
Gi meg en sider.
Ja, meg også. Takk, mamma!
Jeg kan bli hvis du vil.
Ok.
Ho, ho, ho. God jul.
God jul. Kan du hjelpe meg med treet?
Det spørs. Har du vært slem eller snill?
Nissen hjelper uansett. Han bare lurer.
Hva med snill hvis du hjelper meg og slem hvis ikke?
Nissen liker svaret.
Du skal ha et levende juletre. Ikke mange kunder vil ha det.
Reklamer for dem.
Et levende tre kan binde hundrevis av kilo med karbon i sin levetid.
De er supre.
Nissen synes du er den peneste treelskeren han har sett.
Å.
Takk.
Skal du fortsette å snakke i tredjeperson
hele denne samtalen?
Jeg heter ikke Nissen, så teknisk sett snakker ikke nissen i tredjeperson.
Chet Moore. Ny her fra Portsmouth. Det ble altfor snobbete.
Kate Holden.
- Hva gjør du? - Jeg ser etter en giftering.
Legger du an på meg?
Ja. Du er smart, morsom, vakker og singel, og hvorfor det?
- Pussig, hva? - Hvor gammel er du?
Tjueåtte. Like gammel som du.
Du er god.
Takk.
Jeg prøvde krav maga. Ikke noe for meg. For voldelig.
- Å. - Ja.
Så jeg begynte med yoga.
- Ok. - Ja.
Ja.
Takk.
Null problem.
Jeg henger opp julelys utendørs, gir starthjelp til døde batterier,
og jeg har en snøplog, om det trengs.
- Trippel trussel. - Ja.
Takk for at du hjalp meg.
Du kan la meg takke deg ved å la meg be deg på middag.
Å.
Og være utro mot fru Nisse? Jeg kunne ikke la deg gjøre det.
Nei, vi har et åpent forhold. Det går bra. Det hun ikke vet, har hun ikke vondt av.
Her er kortet mitt. Ring meg.
Nummeret mitt. Jeg bruker mange hatter.
- "Chet Moore". - Ja.
- "Jeg bruker mange hatter." - Det er meg.
- Ha det. - Vi ses.
Takk.
Ha det, mamma.
Hvor skal dere?
Vi skal møte pappa og Tess i sentrum.
Men det er origami-tid.
Kan vi ta det senere?
Pappa tar aldri fri, og vi vil ikke gå glipp av det, så...
Ja. Det er greit.
Ha det gøy.
- Ha det, mamma. - Ha det.
- Tenk at Everett tok seg fri fra jobben. - Ja. Så det er visst mulig.
Jeg blir rik på denne provisjonen.
Det er min nevøs drone. Han har to hjerneceller.
Klarer han det, klarer jeg det.
- Vi får se. - Se opp!
- Beklager. - Herregud, kvinne!
Bli nede. Jeg prøver.
- Herregud. - Å.
Husker du da jeg startet firmaet og han ikke tok fri for å passe barna?
Jeg isolerte et helt loft med Gabe i bæresele.
Ja. Det var mitt loft.
Du har sjukt mange solcellepaneler på huset ditt.
Hvis en storm treffer nå, har jeg nok energi i batteriet...
Pass opp!
Beklager.
Beklager! Unnskyld!
Herregud, kvinne!
Ok. Jeg skal skjerpe meg.
Noen tror du har nok strøm til å lyse opp Times Square.
Kanskje det.
Pokker! Hva feiler det deg?
Ok, jeg har den. Nei, knust.
- Pappa og Tess tok oss med på shopping. - Hva?
Ja, og jeg kjøpte en søt, liten genser.
Hei, mamma, se. Se på alt dette.
Helt nye bukser, helt ny, matchende jakke.
Jeg tror aldri jeg har hatt noe som matchet.
- Sa jeg at det var nytt? - Ja, nytt, ingen hull, og det passer.
Ok, men klærne jeg kjøpte til dere, var ikke filler,
de hadde ikke hull, og de passet dere.
De var bare brukt litt, dere vet jo at det er mye bedre for jorda.
Tess sa jeg kunne bli praktikant i selskapet hennes.
Ja. Hun sa at jeg har lederegenskapene hun ser etter.
Du er en leder. Jeg har sagt det.
Se hva jeg har.
Hva er det?
Det er en lommepeis. Se.
Ild på. Ild av. Ild på. Ild av.
Ild på. Ild av.
- Vi skjønner. - Føler meg som en drage.
- Det er pappa og Tess. - Dere kom nettopp hjem.
- Vi skal ake på Mad Mountain. - Jeg må ha sko.
Gleder meg!
- Jeg stoler ikke på deg med ild. - Jeg gleder meg!
Det går bra!
Å. Hei, Kate.
Den er søt.
Ja, den er søt.
Og når den faller sammen om en uke, kan vi kaste den på en søppelfylling.
Hei!
Hva feiler det deg?
Vel, Everett,
jeg føler meg opprørt
over at jeg har tilbrakt livet deres med
å jobbe med å gjøre jula
til noe mer enn en mulighet til å være materialistisk.
Jeg føler at dere skaffet juletre uten meg.
Og jeg føler ikke at jeg trenger å sjekke ting med deg.
Dette "jeg føler".
Jeg hater "jeg føler"!
- Hei. - Hei.
Vi kommer tilbake til middag.
Ok, men når skal vi lage origami?
Vi gjør det senere.
Ok. Ha det gøy.
Ta klærne tilbake!
Ta treet tilbake.
Ta klærne tilbake!
- Ta treet tilbake. - Ta klærne tilbake!
Du tar klærne, jeg tar treet.
Ha det gøy.
Han ville aldri gjort dette alene.
Han dater satannissen.
Det er djevelsk.
Hun bruker moro mot deg.
Jeg er morsom.
Hva?
Jeg kan være morsom.
Jeg skal vise dem moro.
Vet du hvem andre som sikkert er morsom? Chet.
Kan dette stedet være søtere?
Jøss. Se!
- Hei! - Hei!
Hva skjer? Ja!
- Vel, hei. - Hei.
Al, hva gjør du her?
Jeg er på date.
Denne fyren.
- Hils på Chet. - Skjer'a?
Du er på date.
Med ham. Med en som heter Chet, hva?
Everett.
Du er fyren fra juletregården, ikke sant?
- Ja. - Hva skjer?
Kompis.
- Ok. - Å.
- Ok. - Kjære.
- Ok. - Ja.
- Kjære. - Det var sprøtt.
- Herregud. - Beklager.
- Jeg er neste. - Hva skjer?
Hei. Sant, vel?
Jøss, du er så sterk.
Ja. Han er veldig sterk.
Jeg har noe til deg. Chet Moore.
- Jeg bruker mange hatter. - "Chet Moore. Jeg bruker mange hatter."
- Ja. Han bruker mange hatter. - Så mange.
Der, altså. Du skrev det der, hva?
- Ja. Ja visst. - Begge sider.
- Chet er morsom. Gjør noe moro. - Skal jeg gjøre greia med...
- Gjør det. - Ok.
- Gjør det. - Ja.
Det er som om en beverfamilie leker under der.
Mamma, går det bra?
Aldri hatt det bedre.
La oss ake.
- Ja. - Ja.
- Ok. - Kom an.
La oss ake.
Tar du den? Vi ses senere.
Hvor er Chet?
Er han i en dyp samtale med et tre?
Hvor er Tess? På et falskt zoommøte med FN?
Hvorfor blir du sint?
Jeg tok fri fra jobben for å være med barna.
Noe du aldri gjorde før. Du jobber vel ikke på julaften engang.
Jo. Det er årets travleste kveld, det vet du.
For folk som overspiser og kunne dratt til legen i Newberry.
Dette er Winterlight, ok?
- Du er ingen Johns Hopkins. - Å nei. Ikke igjen.
Kanskje hvis du ikke var så besatt av din egen karriere...
Alle de gamle slagerne!
...kunne jeg hatt en karriere. Men du dro meg til denne landsbyen.
Jeg dro deg ikke.
Jeg tok deg til stedet jeg elsker mest fordi du er den jeg elsker mest.
Elsket.
Du vet hva jeg mener.
Jeg vet alltid hva du mener.
Det er irriterende.
Å.
Der drar hun.
Hun var en god slede.
Du har flaks.
Kom igjen.
Jeg gir deg skyss.
Vognen din, min kjære.
Jeg burde styre.
Hvorfor må du kontrollere alt? Hva? Bare sitt.
Greit.
Men ikke rør noe.
Jeg kan ikke love noe.
Det er flere centimeter med jakke mellom armene mine og alt mulig.
- Sånn. - Virkelig? Jeg føler noe.
Ikke bry deg om det. La oss dra.
Hei, se. Mamma og pappa aker sammen.
Da drar vi.
Vent. Du får den til å gå for fort.
Å, jøss. De kjører veldig fort.
Ja, og han holder fast i henne. Herregud.
- Kan ikke styre tyngdekraften. - Du treffer Nigel!
- Unna vei! - Nigel!
- Unna vei! - Herregud!
- Nigel er nede. - Det er noe der! Vi kjører over det.
- Hjelp! Slipp. - Slipp?
- Slipp! Stikk! Nå! - Hva mener du?
- Au. - Går det bra?
Au. Ja, det går bra.
Nei, det gjør det ikke.
- Jeg kjenner deg bedre enn det. Ok? - Ok.
- Herregud. - Jøss.
Ser du den? Det blir kaldt.
- Nå. Klar? - Ja.
Ja. Jeg er lei for det.
Pust inn.
Bra. Pust ut.
Dødstidspunkt, 15:58.
Ingenting er knekt. Sikkert bare blåmerker.
Jeg sa at det gikk bra.
Beklager. Burde ha hørt på deg.
Du har mye mer medisinsk erfaring enn meg.
Vel, jeg var gift med en lege.
Herregud, du er pen.
Betty?
Ja, Al?
Kan du ta hånden ut fra under genseren min?
Å, ja. Klart.
Glidelåsen sitter litt fast.
Vil noen ha mat?
- Ja. Jeg er sulten. - Hun er ok.
- Vent! - Jeg har deg.
- Chet, her. - Ja.
Kom igjen.
Er noe galt?
- Ja. Flere ting, faktisk. - Ok.
Jeg mistet AirPodsene i snøen
og ødela sleden, og de kan ikke fikse den.
Kan ikke gjøre mye med AirPodsene, men jeg kan prøve å fikse sleden din.
Jeg har kanskje en skrue her. Vent litt.
Å! Du er heldig.
Du tuller.
Aker du med skrutrekker?
Jeg har alltid skrutrekker med meg.
Det er én ting til du kanskje kan hjelpe meg med.
Hva er det?
Jeg har så vidt begynt å date denne fyren,
og jeg så ham nettopp være veldig kosete med sin
ekskone.
Å, det? Nei.
Nei.
Jeg traff bakken veldig hardt, og han er legen min.
Det var strengt profesjonelt,
det at han hadde hånden under skjorta mi.
Ja. Du har ingenting å bekymre deg for.
Men jeg har et viktig personlig spørsmål.
Hva er det?
Tilgi meg, men hvordan lot du ham slippe unna?
Hei, folkens. Hvor mange?
To?
Jeg tar alle.
Sir Gandalf.
- Det er Harry Potter. - Jeg vet ikke hva det er.
August. Hva gjør du? Jobber du her?
Ja, i sesongen. Jeg er rektor på ungdomsskolen, ikke Jeff Bezos.
Jeg elsket ham i Fluen. Den var flott.
Det er Jeff Goldblum.
- Ja. Samme fyr. - Beklager.
Nei. Ok, jeg tar fem sidere og fem pølser. Bare sennep.
Flott. Og til Kates nye mann?
Å. Jeg tar to sidere. Jeg tar to grønnsakspølser.
Men ekstra sprø. Jeg vil tro det er kjøtt.
Det er ikke Kates nye mann.
- Ikke? - Nei.
Har ikke noe imot tittelen. Hvordan lot du henne slippe unna?
Jeg lot ham ikke slippe unna.
Det var min idé.
Beklager, så du slo opp med ham etter at han clooneyet?
Han clooneyet ikke. Vent, hva er det?
Everett er smart, snill, morsom og vellykket. Han er en familiemann.
Han er lege og tilfeldigvis ekstremt pen.
Han er en enhjørning.
En Clooney. En cloonhjørning.
- Kan du slutte å si "Clooney"? - Beklager.
Kate er smart. Kate er pen. Kate har en søt latter.
Kate har en drill som går gjennom alle materialer du finner.
Slutt å si "Kate".
Han var gift med jobben sin.
Sa han at han tilbrakte all tid hjemmefra på klinikken?
Ja. Han sa han savnet strøm og toalettpapir.
Det er latterlig.
- Vi hadde strøm og toalettpapir. - Ikke ifølge ham.
Hun brydde seg mer om komposthaugen sin enn ekteskapet.
Føler du at det reflekterer ekteskapet?
Det er interessant.
Mer interessant at Kate var modig nok til å dele
at du jobbet på bursdagen hennes og ofte gikk glipp av jubileer.
- Sa hun det? - Ja.
Han sa også at man bare fikk fem minutter i dusjen,
og at du lager din egen tannkrem?
Ingen dusjer i mer enn fem minutter, med mindre du er en drittsekk.
Og han sa han likte kaneltannpastaen min.
Kate.
Ingen liker kaneltannpasta.
Jeg vet ikke. Hun mistet vel interessen for å få det til å fungere.
- Beklager, høres vondt ut. - Ja, det gjør vondt.
Hvordan føltes det?
Ensomt.
Jeg følte meg veldig alene.
Og kanskje jeg maset på ham om barna og huset
og om at han aldri var der, og om at jeg ga opp alt for ham.
Han mistet vel bare interessen for å få det til å fungere.
Kunne du ikke vært mer sammen med henne?
Kunne du ikke gitt ham en innendørs grill?
Her.
Takk. Og forresten, ingen dom eller klage fra meg.
Ditt tap er min gevinst.
22. DESEMBER
Ha det. Takk. Kom tilbake snart.
Kjøp noe neste gang. Det hadde vært fint.
Å, Katie! Kom hit, vennen.
Ser disse ut som de sitter rundt et bål
eller som om de har en seanse?
Vennen min. Jeg kan endre det. Vi kan gjøre noe annet.
Jeg har mistet barna mine.
Hva? Hva er det du sier?
- Ro deg ned, Daryl. - Hørte du henne?
- Ja. - Hva sa hun?
Pust. Du må ikke besvime
og slå hodet ditt i en gryte eller noe.
Kan du ikke sjekke varelageret? Da føler du deg alltid bedre.
Jeg sjekker lageret. Da får jeg det bedre.
Ok. Et øyeblikk.
Katie, kom hit.
Ok.
Fortell Mikey alt sammen.
Tess og Everett tok barna med på et luksus-snøscootereventyr.
De kommer nok tilbake med dem.
De liker henne bedre enn meg.
Latterlig.
Det er som om julefeen kom til byen.
Hva? Julefeen?
Ja, og hun drysser materialistisk forbrukermagi over dem.
Samme det. Jeg vet ikke.
Jeg syntes jula vår var spesiell.
Du vet, Katie, jeg tror ikke dette handler om Tess.
- Hva? - Det er vanskelig å avslutte et ekteskap.
Og dere to har fortsatt mye kjærlighet til hverandre.
Vi gjør hverandre gale.
Daryl gjør meg gal.
For eksempel
kan han ikke holde rede på de hersens bilnøklene sine.
Hva er det?
Jeg vet ikke.
Men vi vet hvordan slutten på dagen skal se ut.
Oss i lenestolene, øl i hendene,
kose oss med Gayle King mens tærne våre rører hverandre.
Det er så vakkert.
Det er det.
Jeg ville ikke engang skille meg.
Og se nå. Jeg har verken Everett eller barna mine.
Katie, du er en fantastisk mor.
Er jeg?
Og Gabriel og Sienna, de er normale barn. De hypnotiseres av skinnende objekter.
Men tro meg, det går over.
- Gjør det? - Ja visst.
- Virkelig? - Ja.
Om et par dager blir det jul og gaver.
Ja.
Jeg trenger virkelig en seier.
I så fall...
...synes jeg den ubestridte mesteren av Holdens pepperkakemesterskap
burde dra hjem og tørke støv av kjevlen sin.
Ja.
- Ja. - Det er det jeg skal gjøre.
- Ja! - Ja.
- Ja.
- Ok. Takk, Mike!
Lytter du enda, Daryl?
- Jeg lyttet ikke. Det var veldig fint. - Ja.
23. DESEMBER
Jeg er så glad vi gjør dette sammen.
Hvordan går det?
Det går ganske bra.
- Bra. Hvorfor hjelper ikke Nigel deg? - Ja.
Han spiller Rumpeldunk på nett.
- Finnes en annen type? - Kjeften.
Han brenner da for det, det må du respektere.
- Takk. - Ja.
Skulle ønske alle gjorde det.
Jeg liker Nigel, vennen.
Det gjør jeg.
Men du er en veldig seriøs person,
og du har en veldig lys fremtid foran deg.
- Nigel, han er... - Morsom.
Tullete.
Nigel er akkurat den typen jeg trenger.
- Du undervurderer ham. - Send den!
Ja! Jeg har den! Pang!
Jeg er Daniel Radcliffe.
Han studerte til kokk.
Foreldrene hans eier en kul liten pub i en sjarmerende landsby i Yorkshire.
Han skal jobbe der i sommer.
- Jeg skal besøke ham. - Nei.
Småbyer er som kvikksand. Hold deg unna.
- Hallo, familie. - Hei.
- Hallo. - Har dere møtt min sugardaddy?
Yo. Hva skjer, fam?
- Å. - Jeg er Notorious B.I.Godteri.
Ja, det er du.
- Elsker de små sugerørene. - Det er ikke sugerør.
Hallo, jul.
Hallo, bartender.
- Jeg har det samme antrekket. - Har du?
- Går det opp i rumpa? - Ja.
- Ikke sant? Så sprøtt. - Hei. Beklager at vi er sene.
- Hei. - Noen ville ikke komme.
Everett. Nei, beklager. Jeg kan ikke dette, og jeg hater å tape.
Så takk for at du sa det til alle.
Det er bare gøy. Ikke en konkurranse.
Herlig.
Ok, vel, Tess og Everett, kan ikke dere være her?
Og pappaer? Vent. Hvor er huset?
Vi lot det være i butikken, for i år skal vi være programledere.
Ok? Jeg er Noel Fielding fra The Great British Bake Off.
- Hvem er du? - Jeg er Jeff Probst fra Survivor.
Herregud. Jeg elsker det bandet.
- De er så bra. - De hadde én hit.
Hørt "Heat of the Moment"? Fantastisk sang.
- Ok. - Ok.
Men dere elsker å lage Holdens jernvare av pepperkake.
Mindre konkurranse.
Ok. Ingen konkurranse.
- Ingen konkurranse. - Ingen konkurranse.
- Hva var den blunkinga? - Nei, bare for gøy.
- Hva var det? - Gøy. Ingenting.
- Der. Ja. - Ja?
Den mangler litt rom. Perfekt. Det føles bra.
- Det er fint. Veldig fint. - Ok.
Herregud.
Han skjemmer seg ut med å flørte sånn.
Barna ser på.
Han prøver å få det bedre med å ha mistet det beste han har hatt.
Jeg liker deg.
Snakk mer.
Vil du gjøre ham sjalu?
Virker jeg så umoden?
Nei. Selvsagt ikke. Kanskje litt. Vil du det?
Nei.
- Jeg kaster deg på benken. - Trengs ikke.
- Det er en god idé. - Nei.
Bare følg meg nå. Ja, det er fantastisk.
Kan jeg låne dette et øyeblikk?
- Står til? - Hei.
- Hvordan går det? - Hei, du.
- Ser han på nå? - Vet ikke. Å, ja.
Gjør han? Ser han på?
Litt av dette.
Ok. Å.
Nå skjemmer hun seg bare ut.
- Hvorfor bry deg? - Det gjør jeg ikke.
- Gå ned. - Ok. Ned.
- Pang, pang, pang. - Gå ned.
- Oi sann. - Å.
Mistet jeg noe?
Å. Unnskyld meg, frøken.
For hard, hva?
Gud, hva gjør han?
Jeg har en bijobb som eksotisk danser.
Ok.
Bakere! Dere har fem minutter igjen.
- Hva gjør du her inne? - Ikke se, spion.
Dette er ikke en konkurranse, husker du? Hva?
- Hvor er partneren din? - Han kjedet seg. Han underholder April.
Dere hadde det gøy.
Dere også.
Kan jeg snakke med deg om noe?
Ja. Fort, for du må hjelpe meg å få dette inn dit.
- Ok. Vent litt. Kom hit. - Å.
Bare et øyeblikk, ok? Jeg bare...
- Jeg ville si unnskyld. - Det går bra.
Barnas jakker falt fra hverandre. De trengte nye.
Nei. Ikke det.
Beklager at jeg ikke var en bedre ektemann.
- Hva? - Du hadde rett.
Jeg var så mye på jobben.
Du og barna fikk svi for det.
Drømmer jeg?
Er dette en spøk?
Nei.
Nei, jeg har bare tenkt mye i det siste.
Fedrene mine var det første homofile paret her som fikk barn.
Og det var litt uvanlig, så de fikk mye oppmerksomhet. Noe...
Noe var bra, noe var ikke bra.
Vi var som et eksperiment folk fulgte med på.
Kan et homofilt par oppdra et barn?
Og jeg har vel internalisert det.
Ikke sant?
Og jeg hadde noe å bevise for dem.
Og det gjorde meg vel til arbeidsnarkoman, og jeg beklager, Kate.
Jeg er så lei for det.
Det har du aldri sagt.
Jeg visste det aldri.
Det tok meg vel ni måneder med separasjon.
Det var lettere å klandre deg enn å se på mine egne ting.
Jeg håper jeg gjør det bedre neste gang.
Neste gang?
Ja.
En bedre ektemann, en bedre far.
Jeg henger ikke med.
Jeg mener, du vet, hvis Tess og jeg... Hvis jeg gifter meg igjen,
hvis jeg får barn igjen,
vil jeg være bedre på grunn av deg.
På grunn av ekteskapet vårt, så takk.
Her er vi.
Det roper ikke jul, men bra innsats.
Du bekymrer meg, gutt.
Takk.
Greit.
Hva har dere til oss?
Nei. Beklager. Vi kapitulerer.
Slutt. Hvor ille kan det være?
- Gjør dere klare. Pang. - Oi da.
Er det en historie bak dette?
Vi mislyktes.
- Ja. - Ja.
Stammen har talt.
- Bedre lykke neste år. - Takk.
Og nå kommer vi endelig til huset vi alle har ventet på.
Katie.
VELKOMMEN TIL WINTERLIGHT
Jeg tror vi har funnet vinneren vår.
Kan du fortelle om dette?
Gjerne.
For mange år siden kom jeg til Winterlight.
Jeg giftet meg.
Og la til side karriereambisjonene mine
og følte meg som en stor fiasko.
- Å. - Men det går bra.
Jeg tok feil der.
Jeg trodde mitt formål
var å hjelpe verden gjennom grønn arkitektur,
men det viser seg at formålet mitt
var å lære eksmannen min å bli en bedre far og ektemann
for hans neste kone og nye barn.
Jeg vil bare komme meg vekk herfra.
Chet lagde reinsdyret.
Å, ja. Reinsdyrbæsjen er spiselig, så...
Kul detalj.
Tusen takk for i dag. Jeg hadde det gøy. Dette var fantastisk.
Må hente tvillingene på Tiny Toes.
- Tvillinger? - Ja. Jeg er barnegutt et par dager i uka.
- Selvsagt. - Vær sterk.
Ring meg. Og
ta meg?
- Gjør det skikkelig, her. - Ok.
Kult.
Takk, frue.
Liker du det?
Den må fjernes.
- Jeg liker ikke den der. - Ok.
- Jeg savner deg. - Ha det.
Hva mener du med at du vil bort?
Spisestuen var kjempevarm. Var den ikke sykt varm?
Al?
Hva skjer?
Når Gabe fullfører videregående, flytter jeg til Boston.
- Hva? - Mamma.
Herregud.
Katie, hvorfor?
Jeg fikk min gamle jobb tilbake.
Det er en ny sjanse for meg.
- Hva med huset vårt? - Jeg selger for å betale for mitt nye liv.
Ok, vent litt. Så du sier at du skal selge huset vårt,
men du har ikke spurt meg engang?
Er dette din oppfatning av ærlighet?
Jeg skulle si det til dere alle. Virkelig. Jeg ville vente til etter jula.
Jeg ville ikke ødelegge jula.
Jeg drar ikke, så...
Selge moderskipet? Det er som å selge ditt tredje barn.
Skal du forlate oss? Vi trodde du likte deg her.
Katie, dette er virkelig en trist dag.
Meg, av alle mennesker? Kunne du ikke si det til meg?
24. DESEMBER
Nam.
Jeg har laget unnskyldningsscones.
Jeg er enda sint på deg. Bakervarer endrer ikke på det.
Beklager at jeg ikke sa noe om huset.
Jeg ville ikke at jula skulle endre seg,
men den endte med å endre seg av andre grunner.
Jeg tilgir deg. Sconesene er nydelige.
Takk, Nigel.
Og jeg har bestemt meg for at jeg ikke skal insistere
på at dere deltar i familietradisjonene mer.
Dere kan gjøre hva dere vil. Dere er gamle nok til å bestemme selv.
I går virket du gal. Nå virker du besatt.
Dette er den nye meg, Gabe.
Gabe, hvordan går det med essayet?
Jeg vil bli brannmann, mamma. Mitt valg er tatt.
Ja, og når du går på college et annet sted,
vil du se at du har så mange flere valg.
Ja.
Jeg prater med ham.
Ok. Takk, skatt.
Som Albus Humlesnurr sa en gang:
- "Harry, du må..." - Absolutt ikke.
Ok, da sier jeg det.
Jeg tror din største frykt
er at barna dine vil bli som deg,
og fra der jeg sitter,
er ikke det så ille.
Takk, Nigel. Det er veldig snilt.
- Hei. - Hei.
Jøss. Du ser
nydelig ut.
Takk.
- Du også. Fin smoking. - Takk.
Den kan rives av. Bruker den i mitt eksotiske dansenummer.
Jeg kunne vist deg, men det er så mye jobb
å få all borrelåsen på plass. Det er et mareritt.
- Vis meg en annen gang. - Ja.
- Senere i kveld, om du vil. - Ok.
Ja. Det gjør jeg.
Greit.
- Frue. - Takk.
Jeg sluttet med isbad og bruker kun Icy Hot.
- Hva? - Det er utrolig. Herlighet.
- Hei, Chet. La meg ta jakken. - Ja. Ok.
- Ja. Sånn. - Rolig, kvinne.
Den sitter fast. Jeg kjenner han ved trollmannen.
Hva skjer? Hei, står til?
Hold disse litt.
Har du kjøpt en lommepeis?
Ja, jeg erstatter Nigels som jeg knuste, husker du?
Pussig, du ser ikke full ut.
Kan du passe på Chet for meg?
Om jeg kan!
Bra. Kate er her.
Og Chet.
Jøss.
- Hei. - Hei.
Alle sammen, samle dere et øyeblikk. Takk. Jeg vil utbringe en skål.
Med eplejuice, for jeg må åpne klinikken om to timer.
Jeg vil bare si
at jeg er glad på dine vegne, for at du endelig får livet du vil ha,
og ingen fortjener det mer.
Kunne jeg dra tilbake i tid, ville det skjedd raskere.
For Al, hva?
- For Al! - For Al!
- For Kate. - Kate!
Og jeg ville også si takk for at dere kom.
Dette er første gang jeg holder julemiddag,
for på julaften er jeg alltid på et suppekjøkken,
der jeg gir mat til fattige, trengende og hjemløse,
så det er bare... Men dette er også så fint.
Og jeg vet dere gjerne vil åpne gaver, så vi bør spise så fort som mulig.
- Kom an. Kom igjen. - Ok.
Kom an.
La oss spise.
De er fra meg.
Så omtenksomt av deg.
Takk.
Det er Stella McCartney.
Jøss.
- Vet du hvem det er? - Ja, jeg vet det. Takk.
Jeg har en til deg også.
- Jeg vet hva det er. - Nei, det gjorde du ikke.
- Jeg har lagd den. - Du har lagd den.
Ja. Luene mine er elsket, ok? De er legendariske.
Det har du rett i.
- Lua jeg alltid bruker? Kate lagde den. - Jeg elsker lua mi.
Takk, pappa.
Ja, jeg synes denne ser veldig...
...varm ut.
Pappa, åpne den store. Den er fra mamma.
- Kanskje det er en lue. - Ok.
Å, den er tung.
- Trenger du hjelp? - Nei da.
- Er du sikker? - Ja.
- Hjelp ham, du. - Takk.
- Hva er det? - Å ja! Nei. Det gjorde du ikke.
Det er en innendørs grill. Hva?
Herregud! Vent litt, folkens. Slutt å klappe.
Jeg vil ikke ha noe. Ingen må se på meg.
Trodde han tullet om hvor mye han ville ha en.
- Tuller aldri om å grille i undertøyet. - Beklager. Greit.
Takk, Al.
Beklager at det tok så lang tid.
Nei.
Denne er til deg.
- Har den. - Ja.
- Men den er fra meg. Takk, Chet. - Takk.
Parfymen min.
Ja.
Håper den ligner.
Pappaene sa at du ikke hentet flasken din, så jeg prøvde å gjenskape duften din.
Jeg kan ikke tro det.
Det er akkurat den duften.
Hvordan?
Jeg har luktet den i veldig lang tid.
Tess!
- Må være parfymen. - Kom an. Her.
Ser dyr ut.
Det bør den være.
Er det en ring?
Vel, hva er det?
Det er AirPods.
- Fint. - Det er flott.
Ja, for du mistet dine da vi aket.
Ja.
Beklager, det er bare det at du ga ekskona di
signaturparfymen hennes, som du lagde,
og så ga du meg AirPods.
- Det er ingen stor sak. - Ja.
Kate liker ikke butikkgaver. Jeg vil være en god eksmann.
Ja, nei. Du har rett. Jeg er lei for det.
Jeg har gjort det rart.
Det er sent. Vi skal dra nå.
- Nei. Det er flere gaver. - Nei.
- Vi drar. Finn nøklene. - Elsker å dra. Det er gøy.
Ok, la oss dra, Chet.
- Hvorfor finner du aldri nøklene? - Fordi jeg...
- Har noen sett nøkkelen? - Her.
Bra.
- Glad i deg. - Glad i dere.
- Glad i deg. - Bli til dessert.
De vil dra, bare la dem dra.
Forsiktig.
- Kom hit. Klemmer. - Ja.
- Glad i deg. - Jeg tror vi også skal dra.
- Ha det. - Se, det brenner.
Unna, Gabe!
Rolig. Finn nærmeste utgang. Ikke kom inn igjen. Ligg lavt.
Trekk dere tilbake!
Tilbake!
- Beklager. - Hva gjør du, Chet?
- Jøss! - Nei!
Hva i...
Takk og lov.
Jøss!
Unna vei!
Nei!
Se bort!
Vær forsiktige.
- Øyenbrynene svir. Det er varmt! - Hvor er klærne dine? Unna!
- Ja. Bra! - Ja!
- Bra. Ja, Gabe.
- Bra jobbet! - Flink gutt!
Ok.
Hei.
- Hva skjedde? - Det var en gave til Nigel.
Til meg?
Ja.
- Nigel. - Nigel.
- Jeg klandrer meg selv. - Ikke klandre noen.
Nei, jeg mener for alt dette.
Jeg setter min stolthet i å unngå problematiske forhold.
Jeg unngår mannlige stereotyper som er for gode til å være sanne.
Og alt dette er bare et stort rødt flagg.
Jeg gikk ikke med på å date en landsbylege
og kona hans og hva pokker Nigel er.
- Ja, jeg skjønner. - Men takk for AirPodsene.
Du bør vel snakke med henne.
Bør jeg?
Ja.
Beklager det i kveld.
Nei da. Som jeg sier, er det ikke slåssing, er det ikke familie.
Jeg er bare glad for at du og buksene dine var her.
De er brannhemmende. Jeg bruker mange brennende dukker.
Det er vanskelig å beskrive, men jeg skal vise deg en gang.
Ok.
Så du flytter virkelig?
Ja, jeg burde ha sagt det til alle før.
Jeg er helt åpen for en langdistansegreie.
Det er mange flotte ølmuseer i Boston, så...
Nei. Beklager.
Chet forstår og håper du vil ombestemme deg.
- Det gjør jeg ikke. - Pokker.
Men takk for at du fikk meg til å føle meg spesiell da jeg virkelig trengte det.
Du er en flott fyr.
Det er du også.
Å!
Ok.
Ha det, Chet.
- Vi ses. - Vi ses.
Å!
Vi ses snart, hva?
Greit.
Du har vært med oss gjennom alt.
Trodde ikke det ville bli så tøft å forlate deg. Takk for alt.
Å. Bare hyggelig.
Vent, hva har jeg gjort?
Du er den beste datteren.
Ja, den vinden er så høy, den vekket meg.
Å?
- Kan vi kose litt? - Ja, takk.
Ja.
Vekket vinden dere?
Ja.
Høres ille ut der ute. Herregud.
- Hva gjør du? Gabe! - Ok.
- Beklager.
Herregud.
Vil du også kose?
Nei.
Kanskje.
Kom hit.
Du kan legge hodet på skulderen min. Det er lov.
Ok.
Ja.
Babyene mine.
Hvem er det?
Tjue dollar på Chet.
Hva gjør du her? Hvorfor er du ikke på klinikken?
Jeg skrev et skilt og ba folk dra til Newberry.
Er jeg for sen?
- Til hva? - Julebokkveld.
Er jeg den eneste som bryr seg om å videreføre familietradisjonene?
Fy fader. Unnskyld meg.
Se hva jeg fant på dørstokken.
Hva skjer, pappa?
- Å. - Ja.
- Faren deres. - Si sannheten, er jeg adoptert?
Jeg er faren din. Jeg er pappaen din.
Jeg kommer i full fart. Ok.
Tiden er inne.
VI HOLDEN SAMMEN
- Vi må ikke lese alt. Det er 1000 sider. - Nei.
Vi ville aldri torturert dere slik.
- Ja. - Ja. Side én.
Vårt første bilde sammen. Jeg og moren deres.
For en sexbombe. Se så nydelig moren deres er.
Du er ikke så ille selv.
Jeg vil gråte. Kanskje jeg gråter.
Det var gøy.
Ja visst.
Jeg elsket det.
Jeg bør nok dra.
Takk for i kveld.
Selvsagt.
Jeg trodde vi fikset denne døren. Hva? Dumme, gamle hus.
Hei!
- Det går bra, hus. Han mente det ikke. - Beklager, hus. Jeg mente det ikke.
Det er så mange ting som ikke funker.
Og så mange ting som gjør det.
Ja.
- Så godt. - Det er så godt.
Beste egget jeg har smakt.
- God jul, trøttinger. - God jul.
Det er jul. Dere får kyss.
Hei, mamma. God jul.
- Jeg skal... - Og meg.
Ok.
Å, Nigel. God jul.
Jeg skal grave frem bilen.
- Må få dere til faren deres før ni. - Blir du ikke med?
Etter i går kveld? Nei takk.
Jeg har mye å gjøre her.
Ny plan.
Vi går.
Hallo, familie.
Alt i orden?
Med?
Stormen.
Stormen inne eller stormen ute?
Stormen ute.
Jeg har ikke varme og strøm, og et tre falt på vedskjulet. Så ja, fint.
Stakkars vennen.
Å, Tess.
Var jeg høylytt?
Hva gjør du?
Jeg drar. Jeg drar hjem.
Ok, men veiene er stengt, så det er nok ikke trygt.
Kan jeg gå gjennom Afrika, Kate, klarer jeg meg i Winterlight. Men takk.
Ok.
Jeg vet at Everett og jeg må jobbe med grensene våre.
Vil det bli noen magiske grenser
som gjør deg helt usynlig?
For det er den eneste måten han ikke vil lyse opp på
hver gang du er i rommet,
og jeg orker ikke, men takk for at jeg fikk komme, og takk for lua.
Og jeg må gå.
Herregud. Trodde hun dyttet deg ned trappa.
Tess, hvor skal du? Strømmen er borte, og det er iskaldt,
og du går i vinylfrakk.
Jeg klarer meg.
Jeg har Kates kule lue, ikke sant, Betty?
- Vil du ikke snakke om dette? - Snakke om hva? Hva gjør vi?
Hva trodde vi ville skje?
Da jeg forstuet ankelen,
slo jeg kanskje hodet, for hvorfor er jeg på jævla Nordpolen
med en Marlon Rando jeg møtte for fire uker siden?
Jeg tror vi kan ha lidd under en slags gjensidig manisk episode.
Og jeg tror ingen la merke til det, fordi vi er så pene og høye.
I det minste var sexen bra.
Ja.
Ja, den var bra. Nesten bra.
Å. Hei!
Ok, jeg drar. Jeg skal la deg ta deg av
alt dette.
God jul, Betty.
God jul.
Hei!
God jul!
- Hva i... Chet? - Ja!
Hvorfor er han overalt?
Jeg er frivillig i krisestaben. Dette er The Big Leplogski.
Selvsagt.
Jeg må til motorveien. Jeg tror alt er brøytet nå.
Nei, jeg har ikke kommet dit.
Da skaffer jeg et jævla helikopter. Bare få meg bort herfra.
Jeg må til New York.
- Chet elsker New York. - Selvsagt.
Og er dette et av dine strippe-antrekk?
Ja, hvis du vil.
Vi snakker om det senere.
- Ha det, Kate! - Ha det, Chet!
Ha det, fyr!
- Det er Everett, men... - Ok. Klart det, Kate.
La oss dra.
Hater å låte som Grinchen, men kanskje vi bør utsette til strømmen kommer.
Eller avlyse alt sammen.
Hvor mange tegn trenger vi på at dette ikke er vårt år?
Hva snakker vi om? Vi avlyser ingenting, ok?
Dette er jul.
- La oss dra. - Hvor?
Hjem, vel.
Vet ikke hvorfor jeg ikke tenkte på dette. Hallo.
Moderskipet har batteristrøm.
Varme, mat. Det er jul! Ja!
Vi bør sjekke nabolaget, se om noen trenger hjelp.
God idé.
Hva med meg?
Tar du gavene?
Lag to hauger, så redder vi det vi kan.
Ja, frue.
Fint. Jeg henter støvlene. Møtes der nede.
Bra.
Vennen?
Jeg er lei for at du kommer fra den rare familien.
Ja, vel,
det er ikke jeg.
Nå som jeg er eldre, liker jeg å være fra en rar familie. Jeg liker visst rart.
Ja, Nigel.
- Mamma. - Jeg tuller.
Og vi er kjempekule.
Kom igjen. Si flere ting som gjør meg glad.
Ikke klikk nå,
men du ser på lederen for Oxfords bærekraftinitiativ.
Og jeg er frivillig i helgene på Scrap Lab og tømmer kompostsystemet.
Jeg er så stolt av deg!
Vennen min!
Dette er verdens beste julegave.
- Bra. - Takk for at du sa det.
Bare hyggelig.
- Hvem er det? Jeg har elektrosjokkvåpen. - Gabe, Miss West.
Å.
Kan du ikke bli med til moderskipet? Vi har strøm der.
Jeg kan ikke gå. Ødela kneet på zumba.
- Å, zumba. - Vi kan bære deg.
Kan vi?
- Ja. - Hvorfor er det så morsomt?
Kom inn.
Ok, kom igjen.
Klar?
- Takk. - Ja.
God jul!
Julenissens hjelpere er her.
Er det noen hjemme?
Så rart. Vi sjekker alle husene, og ingen er hjemme. Er det mulig?
Vet ikke.
Greit.
Prøve et til?
Jøss.
Mysteriet er løst.
Ja.
Hvorfor er det så vanskelig?
Herregud, beklager. Takk.
- Hallo! - Hei!
- Hva gjør dere her? - De hadde frosset uten deg.
Byen tror du har et kraftverk i kjelleren.
Kanskje jeg har det.
Vi kom fordi vi hørte at noe skjedde
mellom deg og et forsvarsløst pepperkakehus?
- Å. - Og så sa du at du skulle dra.
Så vi ville fortelle deg hvor mye du betyr for oss.
Håper de fancy arkitektene setter pris på deg.
Si at etter at du ordnet et levende tak på rådhuset,
har alle de lokale fuglene kommet tilbake. Det er som å jobbe i et eventyr.
Jeg var skeptisk, som du vet,
men utstyret du overtalte meg til å kjøpe, sparte meg masse.
Jeg kjøpte meg en hel hevngarderobe.
Jeg er rene sexbomba.
Ja, det er du.
Vel.
Jeg skal si det.
- Vi vil savne deg, kjære. Skål. - Skål.
Skål!
Skål.
Det er varmt!
Beklager, jeg tok over kjøkkenet ditt. Gamle vaner.
Hvis du vil smake,
har jeg gjort sirupsterteoppskriften min vegansk.
- Har du? - Ja.
Jøss.
- God? - Herregud.
Den er veldig god.
Det synes jeg også.
Nei, jeg er lettet.
Cordon Bleus konditorprogram dekker ikke plantebaserte kunster,
så den får ditt navn.
- Takk. - "Terte-Kate".
Så hver gang jeg tenker på en terte, vil jeg tenke på deg. Vel...
Jeg skal prøve å overtale mamma og pappa til å servere den på puben.
- Det hadde vært så fint. - Ja.
Du er veldig søt, Nigel. Takk for at du er snill mot datteren min.
Jeg ser at du gjør henne lykkelig.
Hva mer kan jeg ønske meg?
- Vi er glade for at du er her. - Å.
Du er skjønn.
- Og litt sprø. - Ja.
Jeg elsker dette!
Pappa... Hva gjør du? Sover du? Våkne.
- Skatt? - Jeg åpnet...
Å.
Hva gjorde du med ham i går kveld?
- Vi var på klubb. - Dere var på klubb.
Mamma, jeg har en siste gave til deg.
Det er essayet mitt.
- Å! - Det er et julemirakel.
- Ok. - Nei. Kom igjen. Reis deg.
- Kom deg opp. - Trommevirvel.
Det stemmer.
Få høre stemmen din.
Å nei.
Ok.
"Jeg er Gabriel Holden.
Essayets oppgave var å beskrive noen jeg ser opp til,
noen som har endret verdenssynet mitt.
Jeg vurderte brannsjef Phil,
som er en beundringsverdig mann, og med sine 203 cm, ser alle opp til ham.
Kun én person hvis overbevisning om tro
og tøffe utholdenhet har fått meg til å endre verdenssyn,
eller i det hele tatt å ha et, og det er moren min, Kate Holden.
Mamma tror hun ga opp en karriere hvor hun kunne gjort verden bedre.
Men jeg vet at hun gjør det på daglig basis.
Det er ikke alltid prangende,
men hun lærte meg praktiske måter å forbedre folks liv på.
Frå å installere Doris' komposterbare toalett
til å fremme et økologisk vaskeselskap for et krisehjem,
bidrar hun til å påvirke verden én person av gangen.
Mamma sier alltid: 'Små handlinger utgjør en stor forskjell.'
På grunn av henne vil jeg bruke livet på å tjene andre.
'Gi meg styrke til å redde liv' er brannmenns motto."
Hei!
Det var så vakkert.
- Jeg vil aldri glemme det. - Bra. Det var mitt siste eksemplar.
Du trenger det ikke nå. Du skal bli brannmann, ikke sant?
- Hva? - Det er din lidenskap.
Jeg vil at du skal gjøre det du elsker. Jeg støtter deg hundre prosent.
Ok.
Og Sienna, hvis du vil besøke Nigels folk i landsbyen,
er det greit for meg.
Og hvis du vil gifte deg og bo der en dag...
Vi dater bare.
Betyr det at jeg får kalle deg far?
- Hei. - Hei, Betty.
Hva gjør du her ute?
- Går det bra? - Ja.
Jeg bare tenker.
På?
Mest på Chet.
Altså...
Har du snakket med Tess?
Nei.
Nei, jeg sluttet å følge henne, ghostet henne og slettet henne.
Vel...
Jeg har nyheter til deg.
- Ja? - Chet tok kontakt.
Og han og Tess har billetter til Løvenes konge.
Så søtt.
- Det er søtt. - De er perfekte for hverandre.
Det er ferdig. Papirarbeidet til skilsmissen.
Al, jeg vil ikke skilles.
Eller frakobles.
La meg si det igjen.
Jeg vil ikke miste deg.
Ta meg med til Boston.
Hva med klinikken din?
Jeg stenger den.
Vær så snill, Al, du har gjort så mye for meg.
Jeg vil heller være død enn å være uten deg.
Da burde jeg fortelle deg...
...at jeg har bestemt meg for å ikke dra.
Hva?
Når bestemte du deg for dette?
Akkurat nå.
Hvem prøver jeg å lure? Jeg kan aldri forlate deg.
- Du snakker til huset, ikke sant? - Ja.
Jeg føler at vi har mislyktes med å ha en bevisst frakobling.
Og jeg føler at jeg aldri vil høre de ordene igjen.
Betty, dette er ikke fremtiden jeg forventet.
Men jeg er helt sikker på
at det er den jeg vil ha.
Kom hit.
Så min episke julehistorie har en lykkelig slutt.
Jeg åpnet mitt eget bærekraftselskap.
Jeg gjør en forskjell i lokalsamfunnet og forandrer verden én person om gangen.
ETT ÅR SENERE
Og den følelsen av den første forelskelsen,
den jeg trodde jeg og Everett mistet?
Den var alltid der, den bare ventet på oss.
- Jeg har ventet i en time. - Å.
Du jobber alltid.
Å.
- Kjøpte du soppburgerne? - Ja.
Og hva med dine innendørs grillgreier?
Jeg har grillvottene mine.
- Jeg er glad du er lykkelig. - Det er jeg.
Når var solnedgangen?
De fotovoltaiske panelene jeg installerte, har lyssensorer, og når det er mørkt,
skal de bare lyse opp.
Der, ja.
Nydelig.
Jeg elsker deg, Betty.
Jeg elsker deg, Al.
Tekst: Susanne Katrine Høyersten