Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Neštetokrat sem si rekla, kakšno srečo imam, da si ob meni.
Prijazen in uvideven moški, ki sem mu popolnoma zaupala.
Kako lahko popoln moški postane tak?
Kako si me mogel tako izdati?
Kako si lahko pripeljal tiste neznance v mojo spalnico?
Zdaj vas bomo odpeljali v Francijo. Opozarjam, zgodba je skrajno mučna.
71-letnik je priznal, da je 10 let omamljal in posiljeval soprogo.
In vabil je druge moške, da so jo.
Primer je pritegnil pozornost vsega sveta.
Česa takega še nismo videli.
Številni zdaj sprašujejo, kako se je tako strahotno spolno nasilje
lahko dogajalo v tako velikem obsegu.
Leta je manipuliral z vsemi okoli sebe,
oni pa niso niti slutili, kaj se dogaja.
Bilo je okoli 72 različnih moških,
toda vseh ne morejo identificirati. Kdo so?
Večina obtoženih še vedno zanika odgovornost.
Ni mi povedal, da bo ženo omamil.
Za druge ne vem, jaz pa nisem pošast.
V sodni dvorani je zavladala popolna tišina,
ko je Gisèle rekla, da hoče neposredno nagovoriti bivšega moža.
V oddaji igralci poustvarjajo posnetke pričevanj,
odlomke na sodišču podanih izjav.
Avignon, Provansa
Poročala sem o številnih sodnih procesih zaradi posilstev.
Običajno je en obtoženi in ena žrtev.
V sodni dvorani ni skoraj nikogar. Tokrat je bila natrpana.
Ta proces je bil skrajno nenavaden.
Zadaj smo bili novinarji, okoli nas pa vojska odvetnikov in obtoženih.
Česa takega še nisem videla. Na sodišču še nikoli nisem bila
popolnoma obdana z obtoženci.
Zlasti pri tako občutljivi temi.
Septembra 2024 se je začelo sojenje, ki je pretreslo svet.
Osrednji lik sojenja je bila 72-letna Gisèle Pelicot.
Njen mož Dominique je priznal,
da jo je skoraj deset let omamljal in posiljeval.
Poleg njega so sodili še 50 moškim, obtoženim,
da so posiljevali in spolno zlorabljali nezavestno Gisèle,
Dominique pa jih je pri tem snemal. Vse so spoznali za krive.
Nekateri so priznali, da so jo posilili, in se izrekli za krive.
Drugi so trdili, da so bili zavedeni.
Da jih je Dominique Pelicot prepričal,
da je to del spolne igrice. Nekaj jih je dejansko reklo:
"Tistega dne nisem odšel iz hiše z namenom,
da bi posilil žensko, zato nisem posiljevalec."
Kljub obremenilnim posnetkom
jim je pri zanikanju krivde pomagal veljavni francoski zakon,
ki pri posilstvu ne omenja privolitve v odnos.
Marsikateri je obrambo temeljil na tem, da je ni nameraval posiliti.
Tja so odšli na trojčka.
Zanimivo je, da je glavni sodnik vsakega od obtoženih vprašal:
"Ste govorili z njo? Je v kateremkoli trenutku privolila?"
In vsi so odgovorili: "Ne, nisem govoril z njo. Ni jasno privolila."
Dolgoročna posledica tega bodo pogovori v Franciji in po vsem svetu,
kako je prišlo do tega. Ljudje začenjajo spraševati,
kako zakoreninjena je mizoginija v francoski kulturi.
Svet je gledal,
ko je Gisèle Pelicot v nekaj tednih postala ikonski lik.
Njeno pričanje je osvetlilo vprašanja sramote,
privolitve in spolnega nasilja.
Pravijo mi, da sem pogumna. Jaz pa pravim, da to ni pogum.
Je volja in odločnost, da bom spremenila družbo.
Ko gledate prizore iz sodne dvorane in pred sodiščem, ne pozabite,
da je Gisèle Pelicot vsak dan hodila
mimo moških, obtoženih za njeno posilstvo.
Imeli so dvignjene kapuce, nosili so maske, smučarske kape,
na vso moč so skrivali obraz, da jih ne bi prepoznali.
Ta ženska pa je prikorakala mimo njih.
Na sodišču jo je pričakal aplavz.
Vsak dan je morala najti moč, da se je soočila z njimi.
Podporo Gisèle Pelicot so pokazali ljudje z vsega sveta.
Od sporočil na zidovih okoli sodišča
do množičnih protestov več tisoč ljudi v številnih mestih.
To je zgodba o nasilju v družini z očitnim posiljevanjem,
vpleteni pa so bili tudi neznanci.
Zaradi grozote dejanj, dejstva, da je Gisèle Pelicot vsakdanja ženska,
ter njene izjemno pogumne in nepričakovane odločitve,
da mora biti sojenje javno,
je zgodba obšla ves svet.
Mazan, Provansa
Zgodba je sicer obšla ves svet, toda najbolj je pretresla Mazan.
Ta majhna srednjeveška vas leži 34 km severovzhodno od Avignona
in ima le dobrih 6000 prebivalcev.
Pelicotova sta živela tukaj
in tukaj je Gisèle dolga leta trpela zlorabo.
Ta primer je popolnoma uničil sicer mirni kraj,
ker ga ljudje zdaj enačijo s posilstvi.
Domačini so naveličani poslušati o primeru. Ne razumejo,
zakaj ljudje povezujejo ime njihovega ljubega kraja s tem primerom.
Domačini so gledali, ko so poročila zgodbo imenovala "mazanski primer".
Ime njihovega doma je postalo neločljivo povezano s sojenjem
in uporabljeno v udarnih naslovih.
Ljubi bog, ta zgodba nas je udarila kot meteor.
Kot meteorit. Na kaj takega nihče od nas nikoli ni niti pomislil.
Tudi Marion je domačinka.
Vodi center za žrtve spolnega nasilja.
Nenadoma so se oči vsega sveta uprle v to mirno vasico.
Mediji od vsepovsod so bili do domačinov zelo kritični.
Na nekaj takega nismo bili pripravljeni.
Jezi jih, da je oblatena cela vas,
čeprav so iz Mazana samo trije obtoženci, tudi Dominique Pelicot.
Večina osumljencev je živela v krogu 65 km od vasi.
Toda v naselju vladata tudi napetost in sumničavost.
Policija je identificirala 50 moških na posnetkih Dominiqua Pelicota,
22 pa jih je še vedno na prostosti.
Povrhu vsega je vas tradicionalna, patriarhalna,
zato je tak primer zlorabe, posilstva in spolnosti tabu tema.
O takih stvareh se ne govori.
Ne glede na to, kje so se zgodili zločini,
se številni sprašujejo, kako so se sploh lahko zgodili.
Carpentras, Provansa
Supermarket E.Leclerc, 12. september 2020
Pri tem primeru je strašljivo,
da je dogajanje le po naključju prišlo na dan.
Za Dominiqua Pelicota je bil začetek konca,
ko ga je varnostnik v supermarketu v Carpentrasu zalotil,
da neko žensko snema pod krilom.
S telefonom vam je snemal pod obleko.
Na dan je prišel posnetek Dominiqua, ko ženski snema pod krilo.
Vidimo ga z masko proti covidu.
Telefon je neopazno potisnil pod njeno krilo.
Potem ga je ustavil varnostnik.
S telefonom vam je snemal pod obleko.
- Ne, ne. - Ja. Ga boste prijavili?
S telefonom je takole snemal pod vašim krilom.
- Ga boste prijavili? - Ta je že četrta.
- Res? - Ne šalim se.
Spremljali smo ga na kameri. Četrti ste. Obvestite policijo!
To, da so ga zalotili, je bila nepremišljena napaka človeka,
ki je skrbno pazil, da je njegova izprijenost ostala skrita.
Kot da se ni mogel zadržati in je moral ženski pogledati pod krilo.
- In druge? - Morali bi jih poiskati. Še tri so.
- Umazanec ste. Strašen umazanec. - Gospa, kako naprej?
To je pri tem primeru grozljivo. Vemo, da se neštetokrat zgodijo
taki "manjši" spolni zločini, kot je gledanje pod krilo,
ki jih ne raziščejo, kot je treba. Samo zato, ker je policija ukrepala,
je odkrila širše dogajanje.
Med pogovorom s policijo je Dominique Pelicot trdil,
da ga je premagal nagon, ker žene že ves mesec ni doma.
Rekel je, da mu to ni podobno.
Ženo je posedel in začel jokati:
"Gisèle, naredil sem hudo napako. Nekaj zelo neumnega.
Zalotili so me, ko sem ženski pod krilom snemal mednožje."
Ona je nekaj trenutkov razmišljala.
Skupaj sta bila več kot 40 let. Vedela je, da mu lahko oprosti,
vendar je odgovorila: "Ženski se moraš opravičiti.
In če boš to še kdaj naredil, te bom zapustila. Konec bo."
Opravičil se je in obljubil, da se ne bo ponovilo.
Takrat ni niti slutila, kako jo je že deset let zlorabljal.
V 50 letih skupnega življenja nikoli ni naredil česa opolzkega.
Rekla sem mu: "Tokrat ti bom oprostila,
naslednjič pa se ne bo zgodilo."
12. september 2020
S telefonom vam je snemal pod obleko.
Pristni posnetki
Septembra 2020 je varnostnik ustavil Dominiqua Pelicota,
ker je v supermarketu snemal ženske pod krilom.
Po vzoru britanske zakonodaje
je to dejanje od l. 2018 kaznivo tudi v Franciji.
V tej zgodbi varnostnik igra zelo pomembno vlogo.
Če ne bi vztrajal, da ga ženska,
ki jo je Pelicot brez njene vednosti snemal, prijavi policiji,
tega morda ne bi naredila. Mislila bi, da je čudak, nič drugega.
"Šla bom domov in pozabila na incident."
- Obvestite policijo! Ostanite tukaj. - Ne ganite se.
Gospa, zanašam se, da ga boste prijavili.
Francoski mediji so še isti dan prejeli posnetek.
Jasno slišite, da varnostnik govori:
"Gospa, res ga morate prijaviti. Pojdite na policijo.
To je danes naredil že četrtič. Četrti ste.
Morate ga prijaviti. Ja, dajte."
Res ga je. To je odprlo policijsko preiskavo.
Francoski mediji so pokazali, da so ga varnostne kamere ujele,
ko je uporabljal torbo s skrito kamero.
Aretirali so ga
za spolni zločin, ki po mnenju nekaterih ni zelo hud.
Kaplja v morje v primerjavi s tem, kar se je dogajalo deset let.
Policija je v njegovi torbi našla fotoaparat,
kamero in nekaj kondomov.
Dominique Pelicot je imel v torbi dva telefona.
Preiskovalec ju je zasegel. Na enem mu je nekaj pritegnilo pozornost.
Na tem iPhonu je bila samo ena aplikacija. Skype.
Odprl ga je in zagledal množico slik.
Fotografije nezavestnih žensk na postelji,
okoli njih pa so goli moški.
Poklical je nadrejenega
in odprl preiskavo, da bi odkril ozadje.
Zasegli so vse digitalne naprave v Dominiquovi hiši.
Policisti so na ključku USB našli mapo, imenovano "Zloraba".
V njej so bile skrbno označene podmape
z več kot 20.000 posnetki in fotografijami.
Zdelo se je, da kažejo različne moške, ki seksajo z eno žensko.
Takrat policisti niso vedeli, kaj se dogaja, kaj gledajo.
Opazili so, da je na vseh posnetkih ista ženska.
Pozneje so ugotovili, da je Pelicotova žena.
Ob taki količini dokaznega gradiva se je obetala dolga preiskava.
Kdo so ti moški? Je bilo sploh kaj sporazumno?
Res gledajo leta zlorabe ene ženske?
Poglobili so se v življenje Dominiqua in Gisèle Pelicot.
Živela sta zelo odmaknjeno in mirno.
Imela sta tri otroke, ki so odraščali v Parizu, in sedem vnukov.
Po upokojitvi sta se preselila na jug Francije. Običajna družina.
Nič ni zanimivega ali izstopajočega.
Zato se lahko postavimo v njeno kožo.
Praktično gledano je bil njun pokoj lep.
Njun zakon je bil po njenih besedah srečen in izpolnjujoč.
Pogosto je kuhal. To sem razumela kot pozornost do mene.
Nekoč je prišel pome na postajo Avenal,
ker sem bila deset dni pri vnukih.
Obrok je bil že skuhan.
V pečici sta čakala dva krožnika.
Na svoj krompir dajem olivno olje, on pa maslo,
zato je bilo očitno, kateri krožnik je njegov.
Skupaj sva spila kozarec belega vina.
Ko je bila na TV nogometna tekma,
sem ga pogosto pustila, da je sam gledal.
V posteljo mi je prinesel sladoled. Moj najljubši okus, malinov.
Rekla sem: "Kakšno srečo imam. Zlat si, zelo lepo skrbiš zame."
Kljub dozdevno idiličnemu življenju
so bili znaki, da je morda nekaj narobe.
Že leta 2013, ko sta se preselila v Mazan,
so Gisèle pestile zdravstvene težave. Imela je luknje v spominu.
Izpadali so ji lasje, hujšala je.
Zlasti zaradi lukenj v spominu
je širšo družino začelo skrbeti, da se nekaj dogaja.
Imela je nenavaden občutek,
da izgublja časovno predstavo
in da ji življenje uhaja. Teklo je mimo nje.
Zato je odšla k trem nevrologom. Sumila je Alzheimerjevo bolezen.
Dominique ji je bil v izjemno oporo.
Gisèle je spravljalo ob pamet, ker ni vedela, kaj je narobe,
toda vedela je, da je ob njej soprog, ki jo povsem podpira.
Govoril ji je, da bo vse v redu, da nima razloga za skrbi.
Nihče ji ni znal povedati, kaj točno se dogaja z njo.
Nihče ne bi mogel verjeti neverjetnega.
Nihče si ni mogel predstavljati nepredstavljivega.
Šele ko so Dominiqua leta 2020 zalotili snemati ženske pod krilom,
so stvari začele postajati jasne.
Od Dominiquove aretacije zaradi snemanja žensk pod krilom
je minilo dva meseca. Gisèle je soprogu odpustila.
Potem pa so ju poklicali na policijsko postajo.
Doma sta preživela normalno jutro in se nato odpeljala na postajo.
Gisèle Pelicot je mislila, da je povezano z incidentom v supermarketu.
Nato je nastopil prelomen trenutek,
ko so Dominiqua poklicali v zgornje nadstropje na zaslišanje.
Ona je ostala spodaj. Ko je odhajal, sta se spogledala.
Niti slutila ni, da ga zadnjič vidi.
Policist je rekel: "Pokazal vam bom nekaj neprijetnega."
Odprl je mapo in mi pokazal fotografijo.
Težko sem se prepoznala, ker mi oblačila niso bila znana.
Potem mi je pokazal še drugo in tretjo fotografijo.
Prosila sem ga, naj neha. Bilo je neznosno.
Nepremično sem ležala v svoji postelji
in neki moški me je posiljeval. Moj svet se je podrl.
Preprosto moraš pomisliti, kako bi se takrat počutil v njeni koži.
Da gledaš nekoga, ki zate dela vse,
zlasti takrat, ko si slaboten in bolan,
zato si mu izredno hvaležen, potem pa se izkaže,
da te je izdal na enega najbolj odurnih načinov. Zelo zlovešče.
Tistega večera je povedala otrokom.
Najprej je poklicala hčerko in rekla:
"Moram bi povedati nekaj groznega."
Pojasnila je, da jo je hčerin oče dolga leta posiljeval
in vabil neznane moške, da so seksali z njo, ko je bila nezavestna.
Družini je spodneslo tla pod nogami.
Prispeli smo v Mazan.
Mazan je dokaj miren kraj, zelo zaspan.
Tu ni kaj dosti početi.
Znan je kot majhno provansalsko naselje, kjer je življenje lepo.
Približujemo se kraju, kjer so moški parkirali.
Blizu stadiona, ki je tamle.
Moškim, ki jih je našel na spletu, je naročil, naj parkirajo tukaj.
Dominique Pelicot je peš prišel sem in jih pričakal.
Včasih je bil v jutranji halji.
Samo v spodnjicah z ogrnjeno jutranjo haljo.
Tu jih je pričakal in peš so odšli v hišo.
Slepa ulica, kjer je njuna hiša, je okoli sto metrov od tod.
Tamle je.
Tukaj se je od l. 2013 do l. 2020 dogajalo vse to.
Zelo spokojna hiša je, odmaknjena in lepa.
Tu so se dolga leta dogajale te grozote.
Gisèle so pokazali posnetke, na katerih njen soprog
in drugi moški seksajo z njo, ko ona spi.
Preiskovalci so morali ugotoviti, kako se je to lahko dogajalo.
Po posnetkih so ugotovili,
da se je vleklo približno deset let.
Pariz, 2011
Leta 2011 sta bila Pelicotova poročena že skoraj 40 let
in živela sta v Parizu.
Bila sta stara starša s srečnim in mirnim življenjem.
Dominique Pelicot je nekaj let prej začel kuhati.
S sprevrženim užitkom ji je govoril:
"Draga moja, brez skrbi, jaz bom skuhal večerjo. Kar sprosti se."
S pretvezo, da skrbi za svojo ženo, jo je začel omamljati.
Dajal ji je temesto,
ki je anksiolitik, zdravilo proti tesnobi.
Temesta, znana tudi pod imenom lorazepam,
je zdravilo za blaženje tesnobe in težav s spanjem.
Dominique je uporabljal zdravila, ki jih je zdravnik predpisal njemu.
Navadno je zdrobil tri tablete in prah vmešal v hrano.
Pogosto je kuhal z veliko česna, čebule in začimb.
Dodajal je močne arome, ki so skrile okus in barvo zdravila.
Če zdravila ni mogel podtakniti v hrano,
ji je prinesel najljubši sladoled.
Velik odmerek temeste lahko povzroči izgubo zavesti.
V posteljo mi je prinesel sladoled. Moj najljubši okus, malinov.
Rekla sem: "Kakšno srečo imam. Zlat si, zelo lepo skrbiš zame."
Srce mi nikoli ni razbijalo. Ničesar nisem čutila.
Verjetno sem zelo hitro izgubila zavest.
Zaradi zdravil je padla v globok spanec, podoben komi.
Če ji je temesto dal prezgodaj, se je prezgodaj zbudila.
Vse je moral natančno tempirati.
Na nekaj posnetkih je videti, da se je začela prebujati.
Vseeno se ničesar ne spominja.
Pelicot je izpilil, kako jo lahko drži v nezavesti.
Naslednjega dne sem bila bolj utrujena kot običajno,
vendar sem veliko delala in za utrujenost krivila to.
Ko je Dominique omamil Gisèle, jo je posilil.
Ta zloraba se je vlekla dve leti.
Leta 2013 sta se preselila v Mazan.
Tam je Dominique svojo podlost še stopnjeval.
K posiljevanju je začel vabiti neznance.
Moškim je dal zelo obsežna navodila.
Da morajo parkirati pri bližnjem stadionu, če bodo z avtom,
da ne bi vzbudili sumov med sosedi.
Da ne smejo uporabljati vodice po britju
in da pred prihodom v hišo ne smejo kaditi.
Dominique je vse načrtoval natančno in podrobno.
Ko so prispeli, je bil postopek točno določen.
Roke so si morali umiti z vročo vodo, se v kuhinji sleči
in niso smeli povzročati hrupa.
Naročil jim je celo, naj si dlani ogrejejo na radiatorju,
ker bi mrzle dlani lahko zbudile Gisèle.
Naredil je vse, da se ne bi zbudila
ali zjutraj posumila, kaj se je dogajalo ponoči.
Mislim, da je užival, ko je od moških zahteval vse to.
Češ: "Ta ženska je moja last. Če hočete dostop do nje,
morate narediti to, ker jo boste dobili le preko mene."
Bilo je tiho. Šepetali so, da je ne bi zbudili.
Dobesedno je bila ujeta v najgloblji mogoč spanec.
V bistvu je bila kot mrtvec. Truplo.
Čeljust ji je visela, smrčala je.
Dotikali so se je in ji počeli strahote, vendar se ni niti ganila.
Bila je brez zavesti, neodzivna.
Pogosto je bila čisto gola. Včasih so ji dvignili srajco in slekli hlačke.
Moški so jo pogosto vzeli od zadaj,
marsikateri je masturbiral, da se je vzburil. Vidite jih,
ko vtikajo penis v njeno nožnico, zadnjico ali usta,
ne da bi jo ogovorili.
Prizori so barbarski.
Zanje sem bila lutka. Vreča smeti.
Negibno ležim na postelji, oni pa me posiljujejo.
Jasno se vidi točno določen fetiš.
Imenuje se somnofilija in je fetiš oziroma potreba
po spolnem občevanju s človekom, ki je negiben ali nezavesten.
Uporabljajo tudi izraz fetiš Trnuljčice. To je zločin.
Lastne žene ni vprašal, ali privoli v to.
Policija je obseg zločinov odkrila samo zato,
ker je Dominique vse snemal.
Dominique Pelicot je bil pod močnim vplivom pornografskih filmov.
Domišljal si je, da je filmski režiser.
Posnel je spolne odnose oziroma posilstva.
Nekateri posnetki so narejeni s stativa,
pogosto pa je snemal iz bližine.
Slišite, da drugim daje napotke. Reče na primer: "Nežno, nežno."
Včasih o njej govori prostaško, na primer: "Vtakni ga v kurbo."
Ali: "Vlačuga je, zasluži si."
Fotografij in posnetkov zlorabe je na stotine.
Skrbno jih je shranil, uredil in arhiviral.
Zmontiral je posnetek vsakega posilstva
in jih razvrstil po vrsti seksa, trajanju in datumu.
Vse posnetke je uredil,
kot so razvrščeni posnetki na pornografskih spletnih straneh.
Pri tem je neizmerno užival.
Načrtovanje, organiziranje
in bogat fantazijski svet, v katerem živi tak človek,
je velik del njegovega značaja. Neprestano je razmišljal o tem.
Dominique se je sčasoma začel ozirati tudi naokrog.
Na muho je vzel lastno hčerko Caroline.
Med več tisoč fotografijami v očetovem katalogu
je bilo tudi nekaj njenih. Več jih je bilo izbrisanih,
toda policijski strokovnjaki za digitalne podatke so jih obnovili.
Dominique Pelicot je na spletu objavljal hčerine in ženine slike
s ponižujočimi komentarji.
Imel je fotomontažo nje in njene mame,
ko sta skupaj prišli iz kopalnice,
z naslovom "Moja candra in njena hči".
Našli so tudi fotografije Pelicotovih snah.
Našli so fotografije, na katerih sta bili popolnoma pri zavesti,
posnete s skrito kamero v kopalnici,
ko sta goli prišli izpod prhe ali iz kadi.
Na eni strani imamo Gisèle Pelicot in grozoto, ki jo je prestajala,
na drugi pa hčerko in snahi.
Bil je oportunist in vztrajen voajer.
Dominiquovo skrivno življenje skoraj deset let ni prišlo na dan.
Psihiatrična ocena ni pokazala
dejanske duševne bolezni ali resnih psihičnih motenj.
Toda imel je dve osebnosti.
Moral ju je znati ločiti, da se je lahko kazal kot ljubeč soprog,
kot ljubeč oče, kar pa je služilo zanj pomembnejšemu namenu.
Leta je manipuliral z vsemi okoli sebe.
Z otroki, prijatelji in soprogo.
Nihče od njih ni niti slutil, kaj se dogaja.
50 let sem živela z moškim,
za katerega ne bi nikoli pomislila, da je zmožen tega.
Popolnoma sem mu zaupala.
Prevara se je nadaljevala, čeprav je Gisèlino zdravje pešalo.
Vsa znamenja so bila vidna,
toda nisem si jih znala razložiti.
Videl je, da jo je vse bolj skrbelo za zdravje. Hujšala je.
Z njo je hodil k zdravnikom.
Vedel je, kaj je krivo, vendar je molčal.
Globoko zlovešče je. Skoraj môra.
To, kar je v trenutku šibkosti videla kot izraz ljubezni,
je dejansko omogočalo njegove zločine.
Dominique je zasnoval zlorabo in napletel mrežo laži.
Vendar pri tem ni bil sam.
S tem primerom sem povezan
samo kakšnih 20 minut,
ko sem bil v Pelicotovi hiši. 20 minut.
Policijska preiskava posnetkov
je razkrila obseg zlorabljanja Gisèle.
Našteli so skoraj 200 posilstev,
ki so jih zakrivili Dominique Pelicot in 72 drugih moških.
50 so jih identificirali.
Mori me, da ne znam pojasniti,
kako sem se znašel v tem položaju.
Srečanje s Pelicotom mi je uničilo življenje.
Ti moški so vzorec vse družbe.
Stari so od 26 do 74 let.
Med njimi so gasilec, novinar,
nekaj upokojencev.
Vojak, bolničar, zaporniški paznik, pek, nezaposleni moški.
Gisèlin odvetnik jih je opisal kot šolski primer povprečnežev.
Trije obtoženi so iz Mazana,
eden je Pelicotov sosed.
Gisèle je enega prepoznala, ko so jo pripeljali na policijsko postajo.
Občasno sem ga videla v pekarni in ga pozdravila.
Enkrat ju je obiskal, češ da se mora z Dominiquom pogovoriti o kolesu.
Rad je kolesaril in imel je več prijateljev kolesarjev.
K Pelicotovim je prišel, da si je Gisèle v živo ogledal,
preden se je vrnil in jo domnevno spolno zlorabil.
Nisem pomislila, da me bo posilil.
Sosed obtožbe zanika.
Nekaterim drugim moškim, ki so jo hoteli videti, je naročil,
naj pridejo hkrati z njima v supermarket,
ali pa jim je poslal njene fotografije in posnetke,
da so pred prihodom videli, kakšna je.
Posiljevalec ni samo moški, ki ga ponoči srečaš na parkirišču.
Lahko je tudi eden od svojcev ali prijateljev.
Moški so v Mazan prihajali iz krajev do 65 km daleč.
Dominique je našel način, kako jih novačiti.
Ko so policisti začeli preiskovati
in jih je zanimalo, kako so bili ti moški povabljeni v hišo,
so odkrili, da je uporabljal spletno stran.
Dominique se je prijavil v francosko klepetalnico Coco.
Oglaševali so jo kot nekakšno spletno stran za zmenke,
na kateri so imeli moški moder profil,
ženske in pari pa rožnatega.
Na zunaj se je zdela neškodljiva,
znotraj pa je bila precej drugačna.
Klepetalnico za otroškim vmesnikom je spremljal mračen sloves.
Bila je znamenita spletna stran, povezana z veliko zločini.
Nekakšen odprt forum za zvodnike,
pedofile, kupce belega blaga.
Lahko so objavljali spolne vsebine z intimnimi prizori žensk
in o ženskah klepetali v skrajno seksističnem, ponižujočem jeziku.
Stran je dovoljevala, da so uporabniki skrili pravo identiteto.
Dominique Pelicot je uporabljal vzdevek.
Našel je klepetalnico "Brez njene vednosti".
Bila je forum za objavljanje slik spolne zlorabe.
Tam je moške vabil na klepet.
Njegov vzdevek je bil "par išče moškega za žensko".
Tam je začel objavljati slike soproge v spodnjem perilu.
Razlagal je, da se z ženo zanimata za trojčka,
in moške spraševal, ali bi sodelovali.
Pogovor se je nadaljeval zasebno, preko SMS-jev ali Skypa.
Od moških je zahteval fotografije obraza in spolovila.
V zameno jim je poslal ženine fotografije.
Policisti so rekli, da so bila Dominiquova sporočila jasna.
Moške je vabil, naj posiljujejo nezavestno Gisèle.
V enem oglasu je dejansko napisal:
"Iščem nekoga, ki bo zlorabljal mojo spečo ženo.
Če si tak kot jaz in rad posiljuješ."
Eden od obtoženih zdaj prvič govori pred kamero.
Pravi, da je bil zaveden.
Treba je reči, da me je povabil k sebi domov.
Z ukano, ki jo je napletel
na spletni strani Coco.
Če je našel izprijenca, mu je povedal, da ženo omamlja,
ker je vedel, da bo to sprejel.
Če je naletel na nekoga normalnega,
je uporabil ukano. V mojem primeru je bilo tako.
Pogovarjala sva se nekega večera prej, vendar nisem šel tja,
ker se mi je zdel preveč osredotočen na seks,
jaz pa sem se hotel pogovarjati o prijateljstvu, ga bolje spoznati...
Naslednji dan še vedno ni odnehal.
Spremenil je pristop. Namignil je, da bi lahko postali prijatelji.
Zato sem mu zaupal, da govori tudi v ženinem imenu.
Ko je rekel, da se žena strinja, sem mu verjel.
G. Pelicotu in drugim moškim tega nisem dovolila
niti za sekundo.
Posilili so me.
Ti moški se niti za hip niso vprašali: "Ni nekaj narobe?"
Mislim, da je Dominique zelo užival v zloveščem novačenju,
iskanju pravih ljudi. Splet je izkoriščal
kot pretkano sito, da je našel pajdaše za zločin.
Ko sem poročala o procesu, nisem mogla nehati razmišljati,
koliko moških je njegovo ponudbo odklonilo, vendar ga ni prijavilo.
Splet nekako izniči vso odgovornost
in ljudi otopi na škodo, ki jo povzročajo.
Dominique je iskal moške, ki bi mu pomagali stopnjevati zločine.
Marechal je edini, ki ga niso obtožili posilstva Gisèle Pelicot.
Rečejo mu tudi učenec Dominiqua Pelicota.
Jean-Pierre Marechal in Dominique sta se spoznala na strani Coco.
Upokojeni tovornjakar Marechal je od Pelicota izvedel,
kako naj omamlja svojo ženo. Celo vabil ga je domov,
da jo je posiljeval.
Omamil jo je na enak način kot Pelicot Gisèle.
Dominique Pelicot je šel k Marechalu domov
in skupaj sta posilila njegovo ženo, ko je bila nezavestna.
Na sodišču sta oba priznala, da sta pet let
omamljala in posiljevala Jean-Pierrovo ženo.
Mislim, da je v tem užival. Všeč mu je bilo, da je učitelj.
Po mojem je bil to njegov cilj.
Hotel je najti somišljenike, ki bi počeli isto kot on.
Deset let zlorabe se je končalo, ko so Dominiqua l. 2020 aretirali.
Štiri leta pozneje se je začel
eden najbolj šokantnih sodnih procesov v francoski zgodovini.
- Vzdušje je bilo zelo napeto. - Pristop Dominiqua Pelicota je bil:
"Kriv sem, vse sem priznal.
Ampak vsi so vedeli. Posiljevalec sem in tudi oni so."
Če je obtoženi zanikal posilstvo ali penetracijo,
je sodišče pokazalo posnetke.
Avignon, september 2024
Štiri leta po tem, ko se je Gisèlin svet postavil na glavo,
se je v Avignonu začelo sojenje Pelicotu in še 50 obtoženim.
Gisèle je na sodišču vsak dan pričakal aplavz.
Pozdravili so jo navadni ljudje in predstavniki svetovnih medijev.
Ta primer je pritegnil toliko pozornosti
tudi zaradi Gisèlinega poguma. Odrekla se je anonimnosti.
Zato so bili mediji lahko navzoči v sodni dvorani,
spremljali so sojenje in obveščali ves svet.
V Franciji sojenja v zvezi s spolnostjo in spolnim nasiljem
navadno tečejo za zaprtimi vrati. Če jih v takem primeru odpreš, veš,
da bo tvoje življenje razgaljeno. Da bo pod drobnogledom.
Zato je to zelo pogumna poteza.
Hotela sem, da vse žrtve posilstva lahko rečejo:
"Ga. Pelicot je zmogla. Tudi me zmoremo."
Posilstvo spremlja sram.
Vendar ga ne smemo čutiti me. Oni ga morajo.
Vsak dan so proces spremljali novinarji z vsega sveta.
Iz Anglije, Španije, celo iz Brazilije, ZDA,
Avstralije, Japonske.
Zdi se, da se je proces dotaknil vseh po vsem svetu.
Zaradi primera je bila Gisèle deležna pozornosti,
kakršne še nikoli ni doživela.
Babica je, nekdanja vodja logistike.
Nenadoma pa je postala obraz vseh žensk,
ki so bile kdaj spolno napadene. Vzor poguma.
Gisèle Pelicot na sodišču gre mimo nekaterih od 50 moških,
številni so pod kapuco, obtoženih, da so jo nezavestno posilili.
Čutim pritisk za hrbtom.
Vem, da me poskušajo spodnesti z vprašanji.
35 od 50 moških je posilstvo zanikalo.
V takem primeru je ena od težav dejstvo,
da v francoskem zakonu o posilstvih ni omenjena privolitev.
Zato moraš dokazati,
da je obtoženi nameraval posiliti žensko.
Nekateri so dejansko rekli: "Takrat nisem odšel od doma
z namenom, da bi žensko posilil, zato nisem posiljevalec."
Dva sta rekla, da sta sprva mislila, da je mrtva,
vendar sta se s tem nekako sprijaznila
in vseeno naredila, kar sta hotela.
Nekateri so se dejansko počutili kot žrtve v zločinu.
Ta obtoženi zanika obtožbe za posilstvo.
Ne morem sprejeti, da sem jo nameraval posiliti.
Da sem posiljevalec. Sem sin zlorabljane ženske.
V trenutku, ko sem zagledal Pelicota pri njem doma,
je bil strašljiv. V meni je prebudil travmatične spomine iz otroštva.
To me je tako močno prestrašilo, da sem izgubil vso razsodnost
in sem ubogal vse njegove napotke in ukaze.
Ko sem prispel tja, je ženska že spala.
Vprašal sem jo za dovoljenje. Ko sem se je dotaknil,
se je premaknila. Zato sem si rekel,
da je to pač igran prizor, kot je opisal. Da se pretvarja.
Nato je ukazal, da naredim to in ono.
Zahteval je, naj ji vtaknem prst v nožnico.
Niti svojih prstov nisem obvladoval.
V tem je bila ga. Pelicot žrtev posilstva.
Jaz sem bil žrtev strahu. Oba sva žrtvi.
Napadalec je eden, žrtvi pa sva dve.
Številni so na sodišču povedali, da nekaj ni bilo prav,
da so hoteli oditi, da niso razmišljali.
Kup izgovorov, nihče pa ni poklical policije.
Ta obtoženi trdi, da je Gisèle morala opaziti sledi zlorabe.
Nisem mogel verjeti, ko sem go. Pelicot slišal reči,
da je mislila, da živi s popolnim moškim.
Ne, nekaj je opazila, toda iz ljubezni je zamižala.
To je sporočilo za ženske.
Čeprav ste zaljubljene, ničesar ne oprostite.
V primerih spolne zlorabe pogosto obtožujejo žrtev.
Vedno dvomijo o njenih besedah. Nekako je vedno žrtev kriva.
Odvetniki obtoženih so jo spraševali, ali uživa v trojčkih,
ali uživa v svinganju.
Ne glede na to, koliko fotografij in posnetkov so videli,
so krivdo še vedno poskušali naprtiti njej.
Zagovori, ki smo jih slišali, so bili arhaični,
nepopisno mizoginistični in do žensk skrajno prezirljivi.
Nekateri obtoženi so se zagovarjali, češ,
"Saj je njen mož Dominique Pelicot dovolil."
Kot da je žena moževa lastnina.
Marsikomu so se zagovori zdeli izredno mizoginistični,
ta obtoženi pa razmišlja drugače.
Feministično sem naravnan.
Verjetno bolj razumem težave žensk kot številni,
ki pravijo, da so feministi.
Dominique Pelicot je že na samem začetku vse priznal.
Rekel je tudi, da so vsi drugi obtoženi vedeli vse.
Vedeli so, da je omamljena, da spi. Vsi so vedeli, zakaj so tam.
Ne poznam drugega sodnega procesa v Franciji ali kjerkoli na svetu,
na katerem so za posilstvo imeli toliko dokazov.
Zato je bil ta po svoje idealen.
Drugače od množice drugih žensk
je imela Gisèle dokaze, kaj so ji delali.
Na Gisèlino zahtevo je sodnik odločil, da bodo posnetke pokazali.
Ko so v sodni dvorani pokazali prve posnetke,
je zavladalo mučno vzdušje.
Ni bilo lahko gledati, ko je bila žrtev samo tri metre stran od tebe.
Vseh nisem hotel gledati,
ker so bili nekateri preprosto nepojmljivi.
Ko si v sodni dvorani gledal posnetek za posnetkom
smrčeče ženske, da je smrčanje glasno odmevalo...
V tistem trenutku ni bila človek.
Mislim, da je marsikoga globoko pretreslo,
kako moški gledajo ženske.
Med procesom je bilo nekaj udarnih in tudi nekaj težkih trenutkov.
Denimo, ko je Gisèle Pelicot prvič spregovorila.
Dvorano je zajela grobna tišina,
ko je Gisèle Pelicot rekla, da hoče neposredno nagovoriti bivšega moža.
Neštetokrat sem si rekla, kakšno srečo imam, da si ob meni.
Kako si me mogel tako izdati?
Kako si lahko pripeljal tiste neznance v mojo spalnico?
Zdaj sem popolnoma uničena ženska.
Ne vem, ali je do konca življenja dovolj časa, da bom razumela.
Njuna hči Caroline meni, da je na procesu pozabljena oseba.
Policija je našla dve njeni sliki,
na katerih v spodnjem perilu leži na postelji, toda slik ne prepozna.
Seštela je 1 in 1 in je prepričana, da je tudi njo omamil in zlorabil.
Dominique je sodišču povedal, da je hčerko fotografiral le zato,
ker so ga izsiljevali, vendar tega ni podrobneje pojasnil.
Zanika, da bi jo omamil ali se je dotaknil,
toda Caroline je prepričana, da laže.
Postala je zaripla v obraz, jezna.
Kričala je nanj: "Lažeš! Osamljen boš umrl."
Po mojem je upala, da ji bo proces prinesel nekakšen zaključek,
vendar je pri njej še veliko nerešenega.
Policisti so med preiskavo primera odkrili,
da je Dominique zločinsko dejavnost začel prej, kot so sprva mislili.
Izkazalo se je, da je Dominique Pelicot mogoče povezan
še z vsaj dvema drugima nerešenima zločinoma iz 90. let.
L. 1999 je v Parizu poskusil posiliti nepremičninsko posrednico.
Zaradi ujemanja DNK je priznal, da je vpleten.
V Sophijinem primeru nimamo dokazov,
da je storilec Dominique Pelicot.
Toda v obeh primerih so nekateri elementi
popolnoma enaki. Obe sta bili nepremičninski zastopnici,
mladi, stari okoli 20 let.
Storilec ju je med razkazovanjem stanovanja
napadel z nožem
in omamil z etrom, da sta zaspali.
Primera se zdita povezana,
toda pravno gledano nista.
Preiskave teh dveh in drugih primerov se nadaljujejo.
Policija sumi, da je Dominique povezan
z vsaj še petimi nerešenimi zločini.
Gisèle Pelicot se je zapisala v zgodovino.
Ustvarila je zapuščino za vse ženske.
Zdaj je pravi simbol boja proti spolnemu nasilju.
Lokalno, v Franciji in Evropi, pa tudi po vsem svetu.
Ta proces je globoko zaznamoval francosko družbo.
Iz solidarnosti z Gisèle Pelicot so pripravili veliko protestov.
Rada bi se zahvalila vsem,
ki me podpirajo od samega začetka te preizkušnje.
Nastalo gibanje me je globoko ganilo in mi naložilo odgovornost.
Po zaslugi vseh vas sem našla moč, da sem se borila do konca.
Proces je tudi obtožba Francije in zakona, ki ne omenja privolitve,
hkrati pa priložnost, da ženske rečejo:
"Verjemite nam. Tudi če gre za nadlegovanje na ulici
ali neprimerne dotike v klubu, bomo govorile o tem. Dogaja se."
Gisèle je na ves glas rekla:
"Ko vam povemo, kaj se dogaja, nas poslušajte."
Od vlade zahtevajo 140 novih ukrepov za boj proti nasilju nad ženskami.
Zahtevajo, da se žrtvam verjame.
Kot primer navajajo Gisèle Pelicot.
94 % primerov posilstev ne pride na sodišče.
To pomeni, da je v Franciji na tisoče žensk,
ki za to, kar se jim je zgodilo, niso bile deležne pravice.
Iskreno upamo, da bo to prelomnica v boju
proti posiljevalski kulturi in spolnemu nasilju v Franciji.
Prebivalcev Mazana se je ta primer dotaknil še globlje.
Mislim in upam, da bomo čas gledali kot pred primerom in po njem.
Pri ženskah, s katerimi delamo, vidim, da jim je vlil pogum.
Gisèle je izjemna ženska. Zelo močna in pogumna.
Pokazala nam je, da se ne smemo sramovati.
Da nam ni treba sprejeti sramu in krivde, ki nas obhajata.
Latika in Marion sta v Mazanu organizirali pohod za Gisèle.
Gisèle je bila tako ganjena,
da je že naslednji dan obiskala center.
Srečanje z njo mi je vlilo pogum,
da sem znova odprla svoj primer.
Pogum za boj. Pokazala mi je,
da dejstvo, da si žrtev, ne pomeni, da si šibka.
Lahko imamo visoko dvignjeno glavo. Storilce lahko obtožimo brez sramu.
To je pomembno. In to nam je pokazala ona.
Veliko žensk upa, da bodo zaradi tega primera v Franciji spremenili zakon.
Da ne bo več treba dokazovati, da je storilec imel namen posiliti žensko,
temveč da je za spolni odnos potrebna privolitev.
Po zgodovinskem sodnem procesu so decembra 2024
vse obtožene za posilstvo Gisèle Pelicot spoznali za krive.
Moškim so izrekli različno dolge zaporne kazni.
Dominique Pelicot je bil obsojen na najdaljšo po francoskem zakonu,
20 let.
Imena Gisèle Pelicot ne bomo nikoli pozabili.
Postala je ikona moči,
ženska, ki je temeljito spodkopala mite o posilstvu,
ki jih celo leta 2024 ljudje še kar sprejemajo.
Ta primer je pokazal,
da so posiljevalci povsod v tej družbi,
in precej spodnesel splošno razširjeno prepričanje,
da je posiljevalec nekakšna pošast, odtujena od družbe.
Gisèle Pelicot je zahtevala javen proces,
ker je hotela, da se sram naprti drugi strani,
pa tudi zato, da bi se družba spremenila,
da se bo spremenil odnos in zakon.
Da bomo na posilstvo gledali drugače, da bodo ljudje o njem javno govorili
in da se bodo žrtve spolnega nasilja lahko identificirale z njo.
Da bo ta primer lekcija za vse v Franciji
in po vsem svetu.
Mislim na nepriznane žrtve,
katerih zgodbe pogosto ostajajo v sencah.
Vedite, da nas druži isti boj.
Rada bi izrazila najglobljo hvaležnost vsem,
ki so me podpirali med to preizkušnjo.
Prevod: Vesna Žagar Iyuno