Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mnogo puta sam rekla sebi
kako sam srećna što imam tebe pored sebe.
Dobrog i obzirnog čoveka kom potpuno verujem.
Kako je savršen čovek mogao da postane ovakav?
Kako si mogao tako da me izdaš?
Kako si mogao da uvedeš te strance u moju spavaću sobu?
Sada idemo u Francusku.
Upozoravam vas, priča je veoma uznemirujuća.
Sedamdesetjednogodišnjak je priznao da je drogirao i silovao svoju ženu
u periodu od deset godina.
On je dovodio i druge muškarce da isto to rade.
Ovaj slučaj je privukao pažnju čitavog sveta.
Nikada nismo videli išta slično.
Mnogi se pitaju kako je ovo strašno seksualno nasilje
moglo da poprimi tolike razmere.
On je godinama uspevao da manipuliše svima oko sebe,
a da niko nije znao šta se dešava.
U pitanju su 72 muškarca, ali ne mogu sve da ih identifikuju.
Ko su ti muškarci?
Većina optuženih i dalje poriče odgovornost.
Nije mi rekao da će drogirati svoju ženu.
Ne znam za druge, ali ja nisam monstrum.
Sudnica je zanemela kad je Žizel Peliko rekla
da želi direktno da se obrati svom bivšem mužu.
SLUČAJ SILOVANJA PELIKO: GRAD NA SUÐENJU
Film sadrži snimke iskaza koja izgovaraju glumci.
U pitanju su odlomci iskaza sa suđenja.
AVINJON, PROVANSA
SEPTEMBAR 2024.
Izveštavala sam o mnogo slučajeva silovanja.
Obično imamo jednog osumnjičenog i jednu žrtvu
i sudnica je uvek prazna.
Ovaj put, sudnica je bila prepuna.
Ovo suđenje je neobično iz više razloga.
Nazad su bili novinari,
a svuda oko nas bili su advokati i osumnjičeni.
Nikada to nisam videla.
Nikada nisam sedela u sudnici okružena osumnjičenim,
posebno ne na ovako osetljivom slučaju.
U septembru 2024.
počelo je suđenje koje je potreslo svet.
U središtu svega bila je 72-godišnja Žizel Peliko.
Njen muž Dominik priznao je
da ju je skoro deset godina drogirao i silovao.
Pored njega je bilo još 50 muškaraca,
takođe optuženih za silovanje
ili seksualno napastvovanje nesvesne Žizel
dok ih je Dominik snimao.
Svi su proglašeni krivim.
Neki od njih priznali su krivicu za silovanje.
Drugi su rekli da su prevareni,
da ih je Dominik Peliko uverio u to da je u pitanju seksualna igra.
Neki su doslovno rekli da tog dana nisu nameravali da siluju nekog
i da samim tim nisu silovatelji.
Uprkos snimcima kao dokazima,
osporavanjima je pomogao francuski zakon o silovanju,
odnosno to što se nigde ne pominje reč "pristanak".
Odbrana mnogih zasnivala se na tome
što nisu imali nameru da je siluju,
da su otišli tamo zbog seksa utroje.
Iznova i iznova, glavni sudija pitao ih je
da li su razgovarali sa njom
i da li je ona i u jednom trenutku pristala na to.
Svi su rekli da nisu razgovarali sa njom
i da nisu dobili njen pristanak.
Ipak, dugoročnije posledice toga
bili su razgovori u Francuskoj širom sveta.
Svi su se pitali kako smo došli do toga
i koliko je mizoginija ukorenjena u francusku kulturu.
Svet je posmatrao kako je za nekoliko nedelja
Žizel Peliko postala legendarna figura.
Njeno svedočenje je istaklo probleme stida, pristanka
i seksualnog nasilja.
Govore mi da sam hrabra, ali ja kažem da ovo nije hrabrost.
Ovo je želja i odlučnost da promenim društvo.
Kad pogledamo ove slike
i ono što se dešavalo u sudnici i izvan nje,
vidimo da je Žizel svakoga dana prolazila pored muškaraca
koji su optuženi da su je silovali.
Oni su nosili kapuljače, maske, fantomke.
Pokrivali su lica kako bi sakrili identitet.
Onda vidimo tu ženu koja prolazi pored njih,
ulazi u sud praćena aplauzom.
I svakoga dana ona mora
da pronađe snagu da se suoči sa njima.
Ljudi širom sveta pokazuju svoju podršku Žizel Peliko.
Od poruka na zidovima suda
do masovnih protesta hiljada ljudi u brojnim gradovima.
Ovo je priča o porodičnom nasilju,
dodatno otežana silovanjem i uvođenjem drugih lica.
Takav užas, saosećanje sa Žizel
i njena hrabra i retka odluka da suđenje bude javno...
Zbog toga je ovo postala globalna priča.
MAZAN, PROVANSA
Priča jeste obišla svet,
ali nijedno mesto nije bilo potreseno kao Mazan.
Smešteno 34 km severoistočno od Avinjona,
ovo malo srednjovekovno selo ima malo više od 6.000 stanovnika.
Pelikoovi su živeli ovde
i ovde je Žizel trpela dugogodišnje zlostavljanje.
Ovo je miran grad koji je taj slučaj uništio
zato što ljudi sad poistovećuju Mazan sa slučajem silovanja.
Ljudima je bilo dosta da slušaju o tom slučaju.
Nije im bilo jasno zašto ljudi povezuju
ime grada koji vole sa slučajem silovanja.
Meštani su videli da je priča u vestima nazvana Afera Mazan.
Ime njihovog doma postalo je neodvojivo povezano sa suđenjem
i ispunilo naslovne strane.
Ta priča... O bože!
Srušila se na nas kao meteorit.
Niko nije mogao ni da zamisli nešto tako.
Jedna od meštanki je i Marion
koja vodi Centar za žrtve seksualnog nasilja.
Odjednom, čitav svet je video ovo malo mirno selo.
Mediji širom sveta došli su da ih rastrgnu,
a mi u malom selu nismo spremni za to.
Pojavila se ozlojeđenost
zato što je čitavo selo ukaljano zbog troje optuženih,
uključujući i Dominika Peliko koji je iz Mazana.
Većina osumnjičenih živi u krugu od 65 km.
Ali tu su i napetost i sumnjičavost.
Iako je policija identifikovala 50 muškaraca koje je Dominik snimao,
još 22 muškarca ostaju na slobodi.
Štaviše, ovo je selo
za koje mislim da je tradicionalno i patrijarhalno.
Ovakav slučaj zlostavljanja, silovanja i seksualnosti
ovde predstavlja tabu i o tome se ovde ne govori.
Bez obzira na to gde su se ovi zločini desili,
mnogi se pitaju kako je to uopšte moglo da se desi.
KARPANTRA, PROVANSA
SUPERMARKET "E. LEKERK", 12. SEPTEMBAR 2020.
Strašno je to što je sve slučajno razotkriveno.
Sve je počelo da se razotkriva
kad je Dominika Pelikoa obezbeđenje uhvatilo kako slika ženu pod suknju,
ženu u supermarketu u Karpantru.
Slikao ju je svojim telefonom. Snimao ju je ispod haljine.
Pojavio se snimak
na kom Dominik slika ženu ispod njene suknje.
Vidimo njegovo lice sa maskom protiv kovida,
a onda suptilno spušta telefon prema suknji.
Zatim mu se radnik obezbeđenja suprotstavio.
Slikao ju je telefonom. Snimao ju je ispod haljine.
- Ne, ne... - Da!
Snimao ju je ispod haljine.
- Hoćete li se žaliti? - To je četvoro ljudi.
Tačno je. Ne šalim se.
Pratili smo ga kamerom i ovo je četvrti put!
Odmah pozovite policiju.
Kad su ga uhvatili,
razlog je bio nemarna greška nekog ko je dobro krio svoju perverziju.
Kao da je imao neodoljivu želju da tako fotografiše žene.
Trebalo je da ih pronađemo. Postoje još tri.
- Vi ste odvratan čovek. - Užasan.
Zbog toga je ovaj slučaj zastrašujuć,
zbog toga što znamo da postoji mnogo sitnih seksualnih prestupa
koji nisu istraženi.
Samo zato što je policija preduzela nešto,
otkrivene su prave razmere onoga što se dešavalo.
U razgovoru sa policijom,
Dominik je tvrdio da ga je savladao nagon
zato što je mesec dana odvojen od žene
i da inače to ne radi.
Dominik Peliko je seo sa njom, počeo da plače i rekao:
"Žizel, napravio sam veliku grešku."
Rekao joj je da je napravio glupost,
da je uhvaćen kako snima ženu ispod suknje.
Ona je zastala na trenutak, razmislila o tome,
zajedno su bili više od 40 godina...
Znala je da može da mu oprosti,
ali rekla mu je da mora da se izvini toj ženi
i da će ga napustiti ako ponovo to uradi.
On joj se izvinio i rekao da se neće ponoviti.
U tom trenutku, ona nije ni slutila
razmere njegovog zlostavljanja proteklih deset godina.
Za 50 godina zajedničkog života,
on nikada nije uradio nešto nemoralno.
Rekla sam mu da ću mu ovaj put oprostiti,
ali da to ne sme da se ponovi.
12. SEPTEMBAR 2020.
Snimao ju je telefonom ispod suknje.
U septembru 2020,
Dominika Pelikoa zaustavio je radnik obezbeđenja
zbog snimanja žene ispod suknje u supermarketu.
Zahvaljujući zakonu koji je uveden u UK,
i u Francuskoj, to delo proglašeno je 2018. nezakonitim.
Radnik obezbeđenja odigrao je veoma važnu ulogu.
Da on nije insistirao na tome da žena koju je snimao
podigne optužbu i ode u policijsku stanicu,
možda ona to ne bi ni učinila.
Možda bi pomislila da je on čudak i na tome bi se završilo.
Rešila bi da ode kući i zaboravi taj trenutak.
U policiju! Odmah! Vi ostanite ovde.
Gospođo, nadam se da ćete ga tužiti.
Ali tog dana, snimak se pojavio u medijima
i jasno se čuje kako radnik obezbeđenja kaže:
"Gospođo, morate da ga optužite.
Idite u policiju, ovo je četvrti put da je ovo uradio.
Morate da ga optužite."
Ona je to i uradila
i to je omogućilo policijsku istragu.
Na fotografijama u francuskim medijima
vidi se kako su nadzorne kamere uhvatile Dominika
kako koristi torbu sa sakrivenom napravom.
On je tad uhapšen zbog,
za neke, manjeg seksualnog prestupa.
Ali to je samo kap u moru onog što se dešavalo deset godina.
Kasnije, u toj torbi,
policija je pronašla foto-aparat, kameru i kondome.
Dominik Peliko imao je dva telefona u toj torbi.
Policijski istražilac uzeo je te telefone
i na jednom video nešto što mu je privuklo pažnju.
Na ajfonu je imao samo jednu aplikaciju, Skajp.
Kad je otvorio Skajp, video je slike
na kojima žene nesvesne leže u krevetu
dok su oko njih goli muškarci.
Tad je pozvao svog nadređenog i pokrenuta je istraga
kako bi saznali šta se dešava.
Zaplenjene su sve digitalne naprave iz Dominikovog doma.
Na USB-u, policija pronalazi folder nazvan "Zlostavljanje".
U njemu su pronađeni razvrstani folderi
sa više od 20.000 snimaka i slika.
Na njima su bili različiti muškarci koji su spavali sa jednom ženom.
Policija tad nije znala šta se dešava i šta gledaju.
Primetili su da je na svim snimcima ista žena,
a kasnije su shvatili da je to Pelikoova žena.
Sa toliko dokaza,
policija se suočava sa dugom istragom.
Ko su bili ti ljudi? Da li je ona pristala na to?
Da li je moguće da gledaju
jednu ženu koja je godinama zlostavljana?
Počeli su da ispituju živote Dominika i Žizel Peliko.
Oni su vodili veoma miran život.
Imali su troje dece, podizali su ih u oblasti Pariza,
dobili sedmoro unučića.
Kad su se penzionisali, preselili su se na jug Francuske.
Nije bilo ničeg zanimljivog ili neobičnog u vezi sa njima.
Bili su poput svih drugih.
Sudeći po svemu, bili su srećni penzioneri.
Ona je rekla da su imali srećan i ispunjen brak.
Često je pripremao hranu, a ja sam mislila kako je pažljiv.
Jedno veče, došao je po mene na stanicu Avinjona
nakon što sam deset dana bila sa unucima.
Već je bio napravio večeru. U rerni su bila dva tanjira.
Ja sam na krompir sipala maslinovo ulje,
a on je stavljao puter.
Bilo je lako videti koji tanjir je njegov.
Zajedno bismo popili po čašu belog vina.
Ako je na televiziji bila fudbalska utakmica,
pustila bih ga da je sam gleda.
Doneo bi mi sladoled u krevet, moj omiljeni, od maline.
Rekla bih mu da sam veoma srećna,
da je divan što tako brine o meni.
Uprkos naizgled idiličnom životu,
bilo je znakova da nešto možda nije u redu.
Početkom 2013, kad su se doselili u Mazan,
Žizel je imala zdravstvene probleme.
Imala je problem sa gubitkom pamćenja.
Gubila je kosu, na težini.
Ali gubitak pamćenja je
široj porodici bio znak da nešto nije u redu.
Imala je čudan osećaj
da gubi osećaj za vreme, da gubi svoj život.
Otišla je kod neurologa misleći da pati od Alchajmerove bolesti.
U to vreme, Dominik joj je pružao veliku podršku,
a Žizel je ludela pitajući se šta se dešava,
ali znala je da ima muža koji joj pruža veliku podršku.
On joj je govorio da će biti dobro i da nema razloga za brigu.
Niko nije mogao da joj kaže šta se dešava.
Niko nije pomišljao na nešto tako nezamislivo.
Tek kada je Dominik uhvaćen 2020. kako snima žene ispod suknje,
odjednom, kockice su počele da se slađu.
Dominik Peliko uhapšen je pre dva meseca
zbog fotografisanja u supermarketu.
Žizel je oprostila svom mužu,
ali onda su oboje pozvani u policijsku stanicu.
Zajedno su proveli jutro kod kuće, a onda otišli u policijsku stanicu.
Žizel je mislila da su pozvani
zbog fotografisanja u supermarketu.
U jednom trenutku,
Žizel je videla kako je njen suprug pozvan na sprat na ispitivanje.
Ona je ostala dole, pogledali su jedno drugo,
a ona nije ni slutila da je to poslednji put da vidi muža.
Policajac mi je rekao
da će mi pokazati neke stvari koje neće biti prijatne.
Otvorio je fasciklu i pokazao mi fotografiju.
Bilo mi je teško da prepoznam sebe tako obučenu.
Zatim mi je pokazao drugu i treću fotografiju
i tad sam rekla da prestane.
Bilo je nepodnošljivo.
Ležala sam nepomično na krevetu dok me je neki muškarac silovao.
Moj svet se srušio.
Ne možete a da se ne zapitate
kako se Žizel osećala u tom trenutku.
Gledate nekoga ko radi sve za vas,
posebno u trenucima slabosti ii bolesti
i veoma ste zahvalni na tome,
a onda shvatite da vas je ta osoba izdala
na najužasniji mogući način.
Zaista je zastrašujuće.
Te noći je rekla svojoj deci.
Pozvala je svoju ćerku i rekla joj da mora da joj kaže nešto užasno.
Rekla joj je da ju je njen otac godinama silovao
i da je dovodio muškarce da spavaju sa njom
dok je ona ležala u nesvesti.
To je potreslo čitavu porodicu.
Stigli smo u Mazan.
Mazan je miran grad, veoma tih,
u kom nemate mnogo šta da radite.
Poznat je kao mali grad u kom je život lep.
Prilazimo mestu na kom im je govorio da se parkiraju.
Blizu stadiona.
Muškarci koje je upoznao na internetu ostavljali su svoje automobile ovde.
Dominik bi došao peške da ih lično upozna.
Ponekad bi došao u ogrtaču ispod kog je bio u donjem vešu.
Došao bi po njih i odveo ih do kuće.
Morali su da pređu 100 m do ćorsokaka u kom je bila njihova kuća.
To je to.
Sve se dešavalo ovde, od 2013. do 2020.
U veoma mirnom i udaljenom mestu, u lepoj kući.
Ovde su se godinama dešavale te užasne stvari.
Žizel su pokazani snimci
na kojima njen muž i drugi muškarci imaju seks sa njom dok ona spava.
Istražioci moraju da otkriju kako je to moglo da se desi.
Na osnovu snimka,
policija uspeva da ustanovi da je sve trajalo oko deset godina.
PARIZ, 2011.
Godine 2011,
Pelikoovi su bili u braku skoro 40 godina
i živeli su u Parizu.
Bili su baka i deda i vodili miran život.
Dominik Peliko počeo je da kuva nekoliko godina ranije.
Na perverzan način, uživao je u tome
da joj govori da ne brine, da će joj on napraviti večeru.
Pretvarajući se da brine o svojoj ženi,
Dominik je počeo da je drogira.
Peliko je koristio lek temesta, lek protiv anksioznosti.
Temesta, poznat i kao lorazepam,
koristi se protiv anksioznosti i poremećaja sna.
Dominik je koristio lek koji mu je propisao lekar.
Obično bi izmrvio tri tablete i pomešao ih sa hranom.
Često je koristio mnogo belog luka, luka i začine.
Svi ti ukusi zamaskirali bi ukus i boju leka.
Ako ne bi uspeo da sipa drogu u hranu,
doneo bi joj omiljeni sladoled.
U velikim količinama,
lorazepam može da dovede do gubitka svesti.
Doneo mi je sladoled u krevet, moj omiljeni, od maline.
Rekla sam mu da sam veoma srećna,
da je divan što brine o meni.
Nikad nisam osetila lupanje srca, ništa nisam osećala.
Verovatno bih veoma brzo zaspala.
Zbog lekova, Žizel je padala u dubok san.
Ako bi joj rano dao lorazepam, ona bi se ranije probudila.
Morao je sve da uskladi.
Par puta se na snimku vidi da se Žizel budi,
ali ona se toga ne seća.
Peliko je dobro znao kako da je drži bez svesti.
Sledećeg dana, bila sam umornija nego inače.
Ali mnogo sam radila i mislila sam da je to razlog.
Nakon što bi je drogirao, Dominik bi silovao Žizel.
To zlostavljanje trajalo je dve godine.
Godine 2013. par se preselio u Mazan.
Tu, Dominik je u svojim zločinima otišao korak dalje.
Počeo je da dovodi nepoznate osobe da učestvuju u tome.
Peliko je davao muškarcima detaljna uputstva.
Govorio im je da ostave automobil ispred obližnjeg sportskog centra
kako komšije ne bi postale sumnjičave.
Govorio im je da ne smeju da nose afteršejv.
Nisu smeli da puše pre ulaska u kuću.
Dominik je veoma detaljno sve planirao.
Kad bi došli, dobili bi jasne instrukcije.
Morali su da operu ruke vrućom vodom i da se skinu u kuhinji,
a posebno da ne prave buku.
Čak im je govorio da ugreju ruke na radijatoru
da hladnim rukama ne bi probudili Žizel.
Peliko je davao sve od sebe da spreči da se ona probudi
ili da ujutro posumnja da se prethodne večeri nešto desilo.
Mislim da je zaista uživao dok je tim ljudima davao uputstva.
Ponašao se kao neko ko kontroliše i poseduje tu ženu.
"Ako želite da joj priđete, ovo morate da uradite
zato što sam ja njen čuvar."
Bili su tihi, šaputali su da je ne probude,
dok je ona bila u najdubljem mogućem snu.
Ona je izgledala kao leš.
Vilica joj je visila, hrkala je.
Dodirivali su je i radili joj te užasne stvari,
ali ona se nije pomerala.
Bila je u nesvesti, nije reagovala.
Često je bila potpuno gola,
a ponekad su joj odeća i gaćice bile samo spuštene.
Muškarci bi joj prišli s leđa.
Često su masturbirali kako bi se uzbudili.
Onda vidimo muškarce kako guraju svoj penis
u njenu vaginu, zadnjicu ili usta bez ikakvog razgovora sa njom.
To su prizori divljaštva.
U meni su videli krpenu lutku, vreću smeća.
Ležala sam nepomično na krevetu dok su me silovali.
To je poseban fetiš, somnofilija.
U pitanju je fetiš ili želja
da imate seks sa nekim ko se ne pomera, ko je nesvestan.
Zvuči uznemirujuće,
ali ponekad ga nazivamo fetišom uspavane lepotice.
To je krivično delo.
On nije tražio pristanak svoje žene da učestvuje u tome.
Policija uspeva da otkrije razmere tog zločina
samo zato što je Dominik sve snimao.
Dominik Peliko je bio pod uticajem pornografije.
U sebi je video reditelja.
On je snimao te prizore seksa ili silovanja.
Neki snimci snimani su kamerom na tronošcu,
ali ima i snimaka izbliza.
Čujemo njenog bivšeg muža kako ih ponekad navodi.
Govori im da budu nežniji
ili koristi vulgarne izraze poput: "Gurni ga u kurvu."
ili "Ona je kurva i to zaslužuje.".
Pronađeno je stotine fotografija i snimaka zlostavljanja
i sve je bilo precizno organizovano.
On je snimio sva silovanja koja je počinio
i rasporedio ih po mestu, trajanju i datumu.
Klasifikovao ih je onako
kako to rade na pornografskim sajtovima.
On toliko voli to što radi da su planiranje, organizacija
i bogat svet fantazije u kom je on živeo
bili velik deo onoga što on jeste.
On je stalno razmišljao o tome.
Tokom godina,
Dominik je počeo da traži i nešto drugo
i pažnju mu je privukla njegova ćerka Karolin.
Među hiljadama fotografija,
u katalogu njenog oca našle su se i njene fotografije.
Mnoge su bile izbrisane,
ali policija je uspela da ih vrati.
Dominik je postavljao njene slike i slike njene majke na internetu
uz omalovažavajuće komentare.
Postoji i montirana fotografija
na kojoj ona i njena majka izlaze iz kupatila,
a naslov je "Moja kurva i njena ćerka".
Pronađene su i fotografije Pelikoovih snaja.
Pronađene su fotografije na kojima one nisu spavale
nego su bile svesne, snimljene kamerom u kupatilu,
dok su izlazile iz kade, gole.
Pored Žizel koja je pretrpela užas,
imamo i njegovu ćerku i snaju.
On je bio oportunista.
Stalan voajer.
Dominik je skoro deset godina uspevao da čuva svoju tajnu.
Kad su obavili psihijatrijsku procenu,
nisu otkrili nijedno psihičko oboljenje
ili ozbiljan mentalni poremećaj.
Ali on je imao dve ličnosti.
On je morao da ima tu sposobnost
da se ponaša kao brižan muž i otac
kako bi ostvario svoj viši cilj.
Uspevao je da manipuliše svima oko sebe,
svojom decom, njihovim prijateljima, svojom ženom,
zato što niko nije znao šta se dešava.
Pedeset godina sam živela sa čovekom
za kog nisam ni sanjala da je sposoban za ovo.
Potpuno sam mu verovala.
Obmanjivanje se nastavlja dok se Žizelino zdravlje pogoršava.
Znakovi su bili tu, ali nisam umela da ih protumačim.
Videvši je da brine zbog zdravlja, da gubi na težini,
išao je sa njom kod lekara.
Znao je šta se dešava, ali ništa nije rekao.
Sve je toliko zastrašujuće da zvuči kao košmar.
Ono u čemu je ona videla znakove njegove ljubavi
zapravo je bilo ono što je njemu omogućilo da počini taj zločin.
Dominik je usavršio zlostavljanje i mrežu laži,
ali nije bio sam.
Moja povezanost sa ovim slučajem svodi se na 20 minuta.
Na 20 minuta koje sam proveo u domu Pelikoovih.
Policijska istraga snimaka otkriva razmere zlostavljanja Žizel.
Izbrojano je skoro 200 navodnih silovanja
iza kojih su stajali Dominik Peliko i 72 muškarca.
Uspeli su da identifikuju njih 50.
To me muči, to što ne mogu da objasnim
kako sam se našao u toj situaciji.
Imao sam susret sa Pelikoom
i to je izazvalo eksploziju u mom životu.
Govorimo o svim predstavnicima društva,
o muškarcima od 26 do 74 godine.
Imamo vatrogasca, honorarnog novinara,
penzionere...
Vojnik, medicinski brat, zatvorski čuvar, pekar.
Imamo i nezaposlene muškarce
koje je advokat g. Pelikoa opisao kao prosečne ljude.
Trojica optuženih žive u Mazanu,
uključujući i Pelikoovog komšiju.
Jednog od njih Žizel je prepoznala u policijskoj stanici.
Povremeno sam ga viđala u pekari i pozdravljala ga.
Jednom ih je posetio kod kuće,
pretvarao se da je došao kod Dominika zbog bicikla.
Voleo je da vozi bicikl
i imao je mnogo prijatelja koji su vozili bicikl.
Došao je u kuću Pelikoovih da vidi Žizel uživo
pre nego što se vratio da je seksualno zlostavlja.
Nisam ni sanjala da će doći da me siluje.
Komšija poriče navode.
U drugim slučajevima, govorio je muškarcima
da se pre dolaska u kuću nađu u supermarketu
ili bi im slao njene fotografije ili snimke
kako bi je videli pre nego što dođu u kuću.
Silovatelje ne viđamo samo na parkingu kasno noću.
Viđamo ih i u porodicama ili među prijateljima.
Muškarci su prelazili do 65 km do Mazana.
Dominik je pronašao način kako da ih regrutuje.
Kad je policija počela da proverava
kako su ti muškarci pozivani u kuću Pelikoovih,
otkrili su da je on koristio veb-sajt.
Dominik se priključio francuskom četu Koko.
U pitanju je sajt za upoznavanje
na kom su muškarci bili plavi, žene roze,
ali su i parovi bili roze.
Spolja, izgledalo je bezbedno, ali unutra, bilo je veoma drugačije.
Iza detinjastog interfejsa, krio se mnogo mračniji razgovor.
To je poznat sajt povezan sa kriminalnim aktivnostima.
Besplatan forum koji okuplja makroe, pedofile,
kupce seksualnih usluga.
Tu ste mogli da iznosite intiman sadržaj o ženama
i razgovarate o njima seksističkim i ponižavajućim jezikom.
Koko je omogućavao korisnicima da sakriju svoj pravi identitet.
Dominik je koristio pseudonim
i pronašao je čet pod nazivom "Bez njenog znanja".
To je bio forum o zlostavljanju na osnovu slike.
Tu je pozivao muškarce da razgovaraju sa njim.
Njegov nadimak je bio "Par traži muškarca za ženu".
Počeo je da na tom sajtu postavlja slike žene u donjem vešu
i govorio da su njih dvoje zainteresovani za seks utroje.
Razgovor bi se nastavljao u privatnosti,
porukama ili putem Skajpa.
On je tražio od muškaraca slike njihovog lica i genitalija,
a zauzvrat je slao fotografije svoje žene.
Policija tvrdi da su Dominikove poruke bile jasne.
On je tražio od muškaraca da siluju Žizel dok je bez svesti.
U jednoj od reklama napisao je:
"Tražim nekoga da zlostavlja moju ženu dok spava.
Jesi li poput mene? Voliš li silovanje?"
Jedan od optuženih prvi put je stao pred kameru.
On tvrdi da je prevaren.
Moram da kažem da me je on pozvao u svoj dom,
koristeći mamac koji je koristio na sajtu Koko.
Kad bi pronašao perverznjaka, rekao bi mu da drogira ženu
zato što je znao da će on to prihvatiti.
Ali kad bi naišao na nekog normalnog, onda bi koristio trik.
U mom slučaju, koristio je trik.
Razgovarali smo noć ranije
i tad sam shvatio da je usredsređen na seks,
a ja sam tražio prijateljstvo, hteo sam da se upoznamo.
Sledećeg dana, nije odustao i promenio je taktiku.
Ponudio mi je moguće prijateljstvo.
Verovao sam mu da govori u ime žene
i kad mi je rekao da je njegova žena pristala na to,
verovao sam mu.
Nijednom nisam dala svoj pristanak g. Pelikou i ostalim muškarcima.
To je bilo silovanje.
Ti muškarci ni na trenutak nisu pomislili
da nešto tu nije u redu.
Mislim da je Dominik uživao u tom užasnom procesu regrutovanja.
Koristio je internet kao sredstvo za odabir
kako bi pronašao partnere u zločinu.
Pitanje koje mi je privuklo pažnju tokom izveštavanja o suđenju jeste:
"Koliko je muškaraca kojima se Peliko obratio,
a koji su ga odbili, ali ne i prijavili?".
Na internetu ne osećamo odgovornost.
Ne osećamo bol koji nanosimo drugima.
Dominik je tražio muškarce
koji će mu pomoći da ode korak dalje.
FORUM "BEZ NJENOG ZNANJA"
Jedini muškarac koji nije optužen za silovanje Žizel
jeste Marešal.
On je poznat i kao Dominikov sledbenik.
Žan-Pjer Marešal i Dominik upoznali su se na Koku.
Marašal, penzionisani vozač kamiona,
naučio je od Pelikoa kako da drogira svoju ženu.
Čak ga je pozvao u svoju kuću da siluje nju.
Koristio je isti princip sedacije koji je Peliko koristio na Žizel.
Dominik je otišao u Marešalovu kuću
i obojica su silovala njegovu ženu dok je ona bila bez svesti.
Na sudu, obojica su priznala
da su pet godina drogirali i silovali ženu Žan-Pjera.
Mislim da mu se svidela ta ideja učitelja i učenika.
On je pokušavao da pronađe nekog ko razmišlja isto
i želi to isto da radi.
Desetogodišnje zlostavljanje okončano je
kad je Dominik uhapšen 2020.
Četiri godine kasnije,
počelo je jedno od najšokantnijih suđenja u istoriji Francuske.
Bilo je veoma napeto.
Dominik je prihvatio činjenicu da je kriv,
da svi znaju da je silovatelj i da su oni silovatelji.
Ako bi optuženi poricao silovanje,
onda bi sud rešio da prikaže snimak.
AVINJON, SEPTEMBAR 2024.
Četiri godine nakon što je Žizelin svet okrenut naopačke,
počelo je suđenje Dominiku Pelikou i pedesetorici drugih optuženika.
Svakodnevno u sudu,
Žizel dočekuje aplauz građana i novinara.
Ovaj slučaj je privukao toliko veliku pažnju
zato što je Žizel hrabro odbila da ostane anonimna.
To je značilo da je medijima bilo dozvoljeno da budu na suđenju
i izveštavaju o svemu čitavom svetu.
U Francuskoj, suđenja zbog seksističkog i seksualnog nasilja
obavljaju se iza zatvorenih vrata.
Kad otvorite vrata na takvom suđenju,
znate da će vaš život biti ogoljen, da će ga svi analizirati
i to je zaista hrabar potez.
Želim da sve žrtve silovanja mogu da kažu:
"Gđa Peliko je to uradila, i mi to možemo."
Kad vas siluju, to jeste sramota,
ali ne za vas nego za njih.
Na suđenje su dolazili novinari iz čitavog sveta.
Iz Engleske, Španije,
pa i Brazila, Amerike, Australije i Japana.
To suđenje doprlo je do svih širom sveta.
Pažnja koju je Žizel primila zbog tog slučaja
bila je nešto što ona nikad nije doživela.
Ona je bila baka i bivši logističar,
a sada je predstavljala sve žene koje su seksualno napastvovane.
To zahteva veliku hrabrost.
U sudu, Žizel je prošla pored nekih od muškaraca
koji su optuženi da su je silovali dok nije bila u svesnom stanju.
Osećam pritisak svih ljudi iza sebe.
Osećam da pokušavaju da me pokolebaju svojim pitanjima.
Trideset pet od pedeset muškaraca porekli su da su silovali Žizel.
Jedan od izazova u ovom slučaju jeste to
što u francuskom zakonu o silovanju ne postoji pitanje pristanka.
Potrebno je dokazati
da je optuženi imao nameru da počini silovanje.
Neki od njih rekli su
da tog dana nisu imali nameru da siluju ženu
i da stoga nisu silovatelji.
Njih par reklo je da su mislili da je ona mrtva,
ali da su uspeli to da prihvate i urade ono što su i planirali.
Ostali su verovali da su oni žrtve u tom zločinu.
Ovaj osumnjičeni poriče optužbe za silovanje.
Ne mogu da prihvatim to
da sam otišao tamo s namerom da silujem nekog.
Ja sam dete slomljene žene.
Čim sam video Pelikoa, video sam da je strašan.
To je odmah probudio traumatska sećanja iz detinjstva
koja su me proganjala do te mere da sam izgubio moć rasuđivanja.
Samo sam pratio njegova uputstva i naređenja.
Kad sam došao, ta žena je spavala.
Tražio sam dozvolu,
počeo sam da je dodirujem i ona se pomerila.
Zato sam rekao sebi da je onako kako je on opisao,
da se ona pretvara.
Onda mi je on govorio šta treba da radim.
Rekao mi je da gurnem svoj prst u njenu vaginu.
Nisam kontrolisao ni svoje prste.
Gđa Peliko jeste bila žrtva silovanja,
ali ja sam bio žrtva terora.
Oboje smo žrtve.
Imamo jednog grabljivca i dve žrtve.
Mnogi su rekli da im nešto tu nije bilo u redu
i da su hteli da odu.
Svi su imali argumente, ali niko nije pozvao policiju.
Ovaj optuženi istakao je
da je Žizel morala da primeti znakove zlostavljanja.
Teško mi je da poverujem gđi Peliko kad kaže
da je mislila da živi sa savršenim muškarcem.
Ona je morala da primeti nešto,
ali je ignorisala sve to zato što ga je volela.
To je poruka za sve žene.
Čak i ako nekoga volite, nište ne opraštajte.
Osuđivanje žrtve je nešto što često viđamo
u slučajevima seksualnog zlostavljanja.
Uvek svi preispituju i krive žrtvu.
Advokati odbrane pitali su je da li voli seks utroje, svingovanje.
Pored svih snimaka i fotografija koje su im pokazane,
oni su i dalje pokušavali da okrive nju.
Komentari koje smo čuli u argumentima odbrane
bili su arhaični i mizogini, puni prezira prema ženama.
Neki optuženi rekli su da je muž, Dominik Peliko, dao pristanak,
kao da je žena vlasništvo svog muža.
Dok su mnogi smatrali da su argumenti odbrane mizogeni,
ovaj optuženi ima suprotan stav.
Ja sam feminista.
Možda više osetljiv prema ženama od većine feminista
koji sebe nazivaju feministima.
Dominik je priznao sve, od samog početka.
Rekao je i to da su svi optuženi znali šta se dešava.
Znali su da će ona biti drogirana, da će spavati
i svi su znali zbog čega su došli tu.
Ne mogu da se setim nijednog suđenja u Francuskoj ili negde u svetu
u kom je slučaj silovanja imao toliko dokaza.
Zato je Žizel Peliko imala savršeno suđenje.
Za razliku od mnogih žena,
ona je imala dokaz o onom što su joj radili.
Zbog Žizelinog insistiranja,
sudija je dozvolio da se snimci prikažu u sudnici.
Kad je pušten prvi snimak, osećala se uznemirenost.
Nije bilo lako gledati sve to dok žrtva sedi 3 m od vas.
Više bih voleo da to nismo gledali zato što je bilo nezamislivo.
Sedeli smo u sudnici i gledali snimak žene
koja toliko glasno hrče da je to odjekivalo sudnicom.
U tom trenutku, ona nije bila ljudsko biće.
Mislim da je to potreslo mnoge,
način na koji muškarci vide žene.
Bilo je nekoliko moćnih trenutaka tokom suđenja.
Na primer, kad se Žizel prvi put obratila.
Sudnica je potpuno zanemela
kad je Žizel Peliko rekla da želi direktno da se obrati bivšem mužu.
Često sam govorila sebi
da sam srećna što te imam pored sebe.
Kako si mogao ovako da me izneveriš?
Kako si mogao da dovodiš te strance u moju spavaću sobu?
Ja sam potpuno uništena žena.
Ne znam da li ću ikad, za života, moći to da razumem.
Njihova ćerka Karolin osećala se kao da je zaboravljena na tom suđenju
pošto je policija pronašla dve fotografije
na kojima ona leži u donjem vešu koji ne prepoznaje.
Zbog toga, i ona je uverena da je bila drogirana i zlostavljana.
Dominik je rekao da je samo fotografisao ćerku
zato što su ga ucenjivali.
Nije dao dalje objašnjenje.
Porekao je da ju je ikada drogirao ili dodirivao,
ali Karolin je uverena da on laže.
Pocrvenela je, bila je ozlojađena,
vrištala je na njega, govorila mu da laže,
da će umreti sam.
Mislim da se nadala da će na suđenju staviti tačku na to,
ali ostalo je mnogo toga nerešenog.
Istražujući slučaj, policija otkriva
da su Dominikove kriminalne aktivnosti
počele ranije nego što se to prvobitno mislilo.
Otkriveno je da je Dominik možda povezan
sa još najmanje dva druga zločina.
U pitanju su nerešeni slučajevi iz devedesetih.
Godine 1999,
pokušaj silovanja agentkinje za nekretnine.
Zbog podudaranja uzoraka DNK,
Peliko je priznao umešanost u taj zločin.
U Sofinom slučaju,
nemamo dokaz da je to bio Dominik Peliko.
Ali u ta dva slučaja vidimo da je modus operandi identičan.
Imamo dve agentkinje za nekretnine,
obe su mlade, sa oko 20 godina,
pokazivale su stanove,
napadnute su nožem
i sedirane kako bi zaspale.
Možda ova dva slučaja izgledaju kao da su povezana,
ali sa pravnog stanovišta, ne postoji direktna veza.
Istraga se nastavlja i u ta dva slučaja
i u ostalim slučajevima.
Policija sumnja da je Dominik možda povezan
sa još pet nerešenih slučajeva.
Žizel Peliko piše istoriju.
Ona ostavlja nasleđe za sve ostale žene.
Ona je danas simbol borbe protiv sekusalnog nasilja.
I lokalno, ali i u Francuskoj, Evropi i širom sveta.
Ovo suđenje imalo je ogroman uticaj na francusko društvo.
Održano je mnogo protesta solidarnosti sa Žizel Peliko.
Želim da zahvalim svima koji me podržavaju od početka.
Bila sam duboko dirnuta i zato osećam odgovornost.
Hvala vam svima.
Imam snage da se borim do kraja.
Ovo suđenje je osveta Francuskoj i zakonu o pristanku,
ali ono je i omogućilo ženama da kažu da žele da im veruju,
makar to bilo i uznemiravanje na ulici
ili neprikladno diranje u klubu.
Sad govorimo o tome, govorimo šta se dešava,
a Žizel je ustala i rekla:
"Verujte nam kad vam kažemo šta se dešava.".
Oni traže 140 novih mera od vlade u borbi protiv nasilja protiv žena.
Oni traže da se ženama veruje
i pozivaju se na slučaj Žizel Peliko.
Devedeset slučajeva silovanja biva odbačeno
i pre nego što dođe do suđenja.
To znači da stotine i hiljade žena u Francuskoj
nisu dobile pravdu za ono što im se desilo.
Nadamo se da bi ovo moglo da promeni nešto
u borbi protiv kulture silovanja i seksualnog nasilja u Francuskoj.
Za meštane Mazana, ovaj slučaj bio je posebno bolan.
Nadamo se da će posle tog slučaja biti drugačije.
To vidim kod žena sa kojima radimo.
Ovo ih je zaista ohrabrilo.
Žizel je neverovatna žena, veoma je jaka i hrabra.
Ona nam je pokazala da ne treba da se stidimo
i da i mi možemo da se oslobodimo sramote
i krivice koju osećamo.
Latika i Marion rešile su da organizuju marš u Mazanu
u znak podrške Žizel.
Žizel je bila toliko ganuta
da je sledećeg dana došla u udruženje u posetu.
Susret sa Žizel dao mi je hrabrost
da ponovo otvorim svoj slučaj.
Da se borim,
da kažem sebi da biti žrtva ne znači biti slab.
Možemo visoko da dignemo glavu,
da osudimo nekog bez osećaj sramote.
To je ono što je ona pokazala.
Mnoge žene nadaju se
da će ovaj slučaj u Francuskoj uticati na promenu zakona,
da više advokat ne mora da dokazuje nameru silovanja
i da je potrebno tražiti pristanak.
U decembru 2024, posle istorijskog suđenja,
svi muškarci optuženi za silovanje Žizel Peliko
proglašeni su krivim.
Osuđeni su na različite kazne.
Dominik Periko osuđen je na maksimalnu kaznu od 20 godina.
Nikad nećemo zaboraviti ime Žizel Peliko.
Ona je postala otelotvorenje snage
i neko ko je zaista promenio mitove o silovanju
koji postoje i 2024.
Mislim da je ovaj slučaj pokazao da su silovatelji svuda oko nas
i opovrgnuo široko prihvaćeno mišljenje
da su silovatelji neki monstrumi otuđeni iz društva.
Pošto je imala javno suđenje,
Žizel Peliko je od početka govorila da želi da sramota promeni stranu,
ali i da to radi radi promena u društvu,
kako bi se i stav i zakon promenili,
kako bi se na silovanje drugačije gledalo,
kako bismo mogli slobodno da govorimo o žrtvama seksualnog napastvovanja
i kako bi to bila lekcija svima u Francuskoj i širom sveta.
Naposletku, mislim na žrtve čije priče često ostaju u senci.
Želim da znate da delimo istu borbu.
Želim i da izrazim svoju duboku zahvalnost
ljudima koji su mi pružali podršku.